Brand, jordbävning, översvämning...
Du köpte rubbet, va?
Det var ingen fråga. Det var ett konstaterande.
Jag ser en människa som dig och vet direkt. Du är en köpare.
Hur vet jag det? För att jag är en säljare.
Jag kan sälja hur mycket som helst av vad som helst. Fråga vem som helst.
Förutom...
Försäkringar.
Det klarar jag inte: Att utnyttja dem som är så svaga och rädda-
-att de lämpar över ansvaret för familjens trygghet-
-på ett pappersark, på ett försäkringsbolag...
Vem gör så? Låter främlingar ta hand om fru och barn?
Folk han inte känner. Och sen, en dag...
...är han borta.
Hans familj är ensam.
Vargen krafsar på dörren.
Och, ja...
För det finns ingen täckning.
Douglas, vad är det?
Upp med hakan. Jag har nog hittat en ljuspunkt.
-Det är frugan, förmodar jag. -Maria.
Tar Maria hand om sig själv?
Figuren, Douglas. Hennes utseende.
Påminner dagens "fru Doug" om kvinnan på fotot?
Ja...
Se där... Jag vågar påstå att turen har vänt.
Absolut.
En kropp som hennes...
Biljetten som ger henne en man som kan hjälpa henne genom allt det här.
Öppna.
Jag vet inte vad som tog åt honom.
Kom igen.
Då så...
Vem fan är du?
Fascistsvin!
Upphör med våldsamheterna och gå hem.
Berätta var hon är, era svin!
Kom hit, ynkryggar, så får ni se på våldsamheter!
Vad är ni rädda för? Ni vet att de inte beskyddar oss.
När tänker ni säga ifrån? När de tar er och era familjer?
Varför gömmer ni er?
Jag vill träffa min mamma!
-Ur vägen, korpral. -Vad sysslar vi med?
Din flickvän uppviglar. Jag har order om att kväsa det.
Du har exakt tre sekunder på dig att ta bort handen.
-Gör det inte. -Tre.
-De är vanliga människor. -Två.
Hon vill bara träffa sin mamma. Titta på henne.
Tror du att jag vill bete mig som nån maktfullkomlig snut?
-Jag har också familj. -Jag vet.
-Låt mig sköta det. -Gör det, då.
Varsågod, jag förstår dig...
Se på mig.
Jag följer dig hem.
-Jag kan inte gå tillbaka dit... -Det ordnar sig. Jag följer dig.
Jag vägrar fortsätta.
Sergeant, tala honom tillrätta, annars tar jag över.
Halt, korpral! Stopp, sa jag!
Jag måste gå.
Jag måste prata med Moyers. Vi kan...
-Har du sovit? -Hur ser planen ut?
-Vi pratade just om det. -Borde inte jag vara med?
-Nån måste tänka på mamma. -Vi tänker på alla.
-Gör vi? -Vi vet att du är arg...
Madison, avbryt mig inte när jag pratar familjefrågor med min far.
Släpp mig!
-Henne skulle du rädda direkt. -Lägg av!
Chris, se på mig.
-Hon bara hoppade upp på flaket. -Hon...
-Frivilligt. Hon valde det själv. -För att hon vill hjälpa människor.
Hon vet att de behöver henne. Det är så din mamma är.
-Tänk om hon... -Chris... Tänk inte ens tanken.
Du måste vara stark nu. Jag klarar det inte själv.
Okej?
Bra.
Gå och be om ursäkt.
-Skämtar du med mig? -Du gick för långt.
Ta hand om din familj, pappa.
Förlåt. Han menade det inte.
Säg till honom att jag hämtar hans mamma.
Och Nick.
-Du lär dig fort. Har du sovit nåt? -Litegrann.
Jag är nere på tre sköterskor nu, Hodges inkluderad.
Jag hade sju, men militären evakuerade mina två bästa.
-Vad hände med de andra två? -Ny omläggning på benet.
Men du kom i rättan tid. Vi kräver inte mycket av dig.
-Jag vill träffa min son. -Jag ska undersöka saken.
-Och kvinnan, Griselda Salazar...? -Vi var tvungna att amputera foten.
Jag vill träffa henne. Hon pratar inte mycket engelska.
Hon ska inte behöva vara rädd.
-Hur mår Nick? -Bara bra. Vi måste jobba nu, Liza.
Alicia?
Alicia, är du här?
Fan...
Vänta...
Vad är det här? Vad i helvete gör ni?
-Hon har en kniv... -Svara mig. Vad gör ni?
Vi försöker få hem dem.
Jag förstår att ni är oroliga, men det här är onödigt.
De mår bra. De blir undersökta och behandlade, det är bara det.
-De kommer tillbaka. -När?
Jag vet inte. Snart. Det hanterades inte på ett bra sätt.
Hanterades?
Ni kom mitt i natten, tog min son, hans fru...
-Det var inte jag. -Han var inte inblandad.
-Vi vet det. -Var är de nu?
-Jag kan hjälpa er. Jag vill det. -Svara på frågan, då!
-Jag kan inte... -Han vet inte.
...när Cobalt inleds, bekämpa mål i er sektor.
Uppfattat.
-Så här kan vi inte göra. -Vi måste göra nånting.
Travis ska prata med dem.
Ska vi bara gå dit och be snällt? Nej, vi har en plan.
Ni har bundit en soldat vid en stol i källaren.
Nu har vi nåt att byta med.
Vi väntar. Vi kontaktar dem när de märker att han är borta.
-Då stämmer vi träff för bytet. -Och när de letar honom?
Jag gillar det inte heller, men... Pappa har rätt.
Det är det enda språk de förstår.
-Var det din idé? -Ja.
Den är absurd. De byter inte.
Jag vet det. Men den där soldaten har information.
Han vet var min fru är. Han vet var de håller din pojke.
Säkerhetsnivån, antalet soldater...
...och hur mycket tid vi har på oss.
Jag har sett det förr. Folk på lastbilsflak kommer inte hem.
Så blir det inte här...
Gå hem. Håll koll på Ofelia.
Låt henne inte komma hit.
Ni får inte skada honom.
Vill du ha tillbaka din son?
Nå? Vill du inte skada honom, eller vill du inte veta?
-Ni tog tre av de mina. -De var riskfaktorer.
Riskfaktorer? Hur länge tänkte ni hålla dem?
-Fråga doktor Exner. -Hur når jag henne?
Det kan du inte. Jag ska vara ärlig mot dig, Travis.
Jag gillar inte räder mot civila.
Men titta på dem. De är inga krigare, de är ungar.
Ungar som vill hem till mamma.
Mörka tankar är min fiende. Så det bästa jag kan göra är...
...att sysselsätta dem med prickskytte.
Upp med hakan. De skjuter inte tillbaka.
-Visst var du lärare? -Ja. Engelsk litteratur.
Då förstår du mig. Man måste utmana och pressa dem.
Kolla vad vi gör här.
83 stycken... 83 ruttna fanskap bekräftade.
-Det är... många. -Ja, det är många.
Det är kompanirekord.
Kan du hjälpa mig få tillbaka de mina, eller inte?
Jag förstår att du har invändningar, men jag ägnar inte tid åt civilister.
Om de inte kommer tillbaka snart...
...är det fler än jag som ni får ägna tid åt.
Ni tog elva personer från ett sammansvetsat samhälle.
-Tänk om alla kom ner hit. -Var det ett hot?
Nej, sir. Jag försöker bara vara... Till hjälp.
-Okej, Manawa... Vi går till doktorn. -Du sa ju att du inte kan.
Jag sa att du inte kan. Jag gör som jag vill, jag har vapen.
De döda må ha vaknat, men det här är fortfarande Förenta staterna.
Oscar, Mike och Six... Borgmästar'n vill ner på stan.
Sir? Vi kanske ska be några andra den här gången.
Första grupp är sliten.
De har varit vakna i femtio timmar. Vi förlorade Nevins igår kväll.
Femtio? Varsågod...
Dela med dig. Jag har inte fler. Tillbaka till bilen!
Öppna!
Skyll inte det här på Ofelia.
Hon är orolig för sin mor. Det var därför hon tog hit dig.
Min dotter... Hon tycker om dig.
Och jag tycker om henne. Ofelia är speciell.
-Hon är snäll, intelligent, vacker... -Ja, det är hon.
När hon föddes...
...förstod jag att hon är det enda rena jag nånsin kommer att ha.
Hon var så oskuldsfull.
Det är hon fortfarande.
Hon fick mig att lova att jag inte ska skada dig.
Att jag bara ska byta dig mot min fru.
Men så kommer det inte att bli...
Lyssna...
Det finns en bas på ett college tre kilometer österut. Er fru är där.
Fråga vad ni vill. Jag ska inte undanhålla nånting...
Jag är som en öppen bok. Jag berättar exakt vad ni vill veta.
...för Cobalt strax söder om motorvägen.
Det vet jag.
Jag vet...
Har jag fattat rätt? Du ska in i stan bland allt elände-
-för att hämta en grabb, en tant och en kvinna som inte är din fru?
-Hon är min före detta fru, faktiskt. -Nej...
Jo. Vad har du råkat ut för?
Inget särskilt, sir. Bara en släng av patriotism.
- Nu? Lägg av... - Vi har en. Stanna!
Vi måste göra vår plikt. Vems sida står du på?
Korpral, hämta Mamban.
Hon är en färsking. Hur många poäng?
Markplan, östra hörnet.
800 meter, sidvind två sekundmeter. Kom igen, Castro.
-Tre poäng, sir. -Jag kräver minst en touchdown.
Då så, herr borgmästare...
-Varsågod. -Jag? Nej, det kan jag inte...
Jodå, det är lätt.
Nej... Jag kan inte. Jag är ingen bra skytt.
Kikarsikte och benstöd. Helen Keller hade fixat det.
-Han vill inte, sir. -Är du vapenvägrare, Travis?
Nån som gärna åtnjuter beskydd-
-och kryper ner i sängen med frugan, men vägrar att skita ner händerna...
-Jag gör det, sir. -I helvete heller! Fan heller!
Travis? Jag vill veta vad det är.
Du tycker väl inte att hon är en människa, va?
För om du tycker det...
...då är vi inget annat än ett gäng mördare.
-Är det så? -Nej.
Det tycker jag inte.
Det är kaliber .50, så... Vila kinden mot kolven.
Pressa mot axeln. Krama avtryckaren försiktigt.
-Öppna munnen. -Tryckutjämning.
Annars spräcker du näthinnan.
Det är ingen människa.
Som jag trodde.
Hör du mig, soldat?
-Han är blå. -Cyanos, bröstkorgskontusion...
-Vad har vi? -Lungkollaps.
Bra. - Intubera honom.
En till fraktur, ansiktsskador, möjlig hjärnskakning...
-Fy fan! -Bitmärken?
-Bitmärken! Sjukvårdare, vi har en. -Till karantän.
Var uppmärksam på bitsår. Jag försöker rädda 600 000 människor.
Minsta misstag eller tvekan kan leda till katastrof.
En trupp sitter fast i biblioteket. Vi måste undsätta dem.
Rappa på!
-Massor av dem måste ha förvandlats. -Var det inte evakuerat här?
-Jo, men vissa är misstänksamma. -Vad som än händer - sitt kvar.
Redo? Kör.
-Tillbakaryckning! -De är för många!
-Bakom dig! -Vi måste få ut dem!
Täck bakåt!
Det var ett stängsel, precis som det som omger oss...
...och innanför stängslet fanns en byggnad.
I byggnaden fanns ett rum...
...och i rummet en stol, precis som den du sitter i.
Det var dit de förde mig. Jag var ung.
Mannen med kniven och mannen i stolen... De är inte så olika.
Båda lider. Deras liv har förändrats radikalt.
De för in mig...
...och ger mig ett val:
Vilken av männen ska jag vara?
Snälla... Snälla, sluta...
...för transport till Cobalt.
Det ordet...
Det nämns ofta i era radiomeddelanden så det måste vara viktigt.
Vad är "Cobalt"?
Invänta besked om samlingsplats.
De yttre lagren har färre nerver...
De djupare... är känsligare.
Man måste vara stadig på hand.
-Vad är Cobalt? -Jag vet inte...
-Ingen respekt för privat egendom... -Är cykeln din?
Jag ställer frågorna. Jag är liksom lagen här.
-Det är andra som sköter det. -På federal nivå, ja.
Det här är mitt revir, från brandposten till brevlådan.
Vill du snacka om det?
-Hoppa upp. -Du skojar...?
Nej. Kom, jag vill visa en sak.
-Vem bor här? -Jag vet inte. Rika människor.
Tänk om de kommer tillbaka.
Det gör de inte.
-Vilka grejer de har... -De fick allt som vi borde ha haft.
-Kliv fram. -Ska jag inte hosta först?
37 grader.
-38,4. -Ta honom.
-Grabben är inte sjuk, Melvin. -Alla med feber följer med ner.
Kom igen.
Var senaste transaktionen till belåtenhet?
Ja, du får inte tillbaka den.
Jag föreslår en till transaktion för att komplettera ensemblen.
Halt!
Låt grabben stanna. Jag håller koll på honom. Ta den här som säkerhet.
-Var är den andra? -Las Vegas, tror jag. Tragiskt...
Jag vill ha båda två. Annars blir det inget.
-Ta ut honom! -Låt bli mig!
Om grabben förvandlas så är du rökt.
Tror du han nöjer sig med det?
"Evig kärlek, A."
Vad fint. Vem är "A"?
Hallå, vart ska ni?!
Grönt!
-Var är Moyers? -Han blev kvar.
-Vad hände? -Han kommer inte.
Vi släpper dig några kvarter bort.
Ni skulle ju ta mig till basen.
Glöm det. Mitt nästa uppdrag är att åka hem till San Diego.
Ofelia!
Hej... Vänta!
Hon var nio år när hon frågade om kriget första gången...
...och varför vi flydde till USA.
Och jag berättade, i detalj...
...om våldet, vad som hade hänt...
...och hur vi hade lidit.
Jag berättade om allt, förutom...
...vilken av männen jag var.
Tror du att hon kommer att förstå...
...att det var nödvändigt då...
...för att överleva?
Att det är nödvändigt nu igen?
Berättade han vad vi ville veta?
Griselda.
-Griselda... -Hon är nedsövd.
Litar du inte på mig? Jag sa ju var hon var.
-Jag vill vara här när hon vaknar. -Liza... Hon är i septisk chock.
Ibland är våra ansträngningar förgäves.
Griselda?
Vart gav de sig av?
Undrar du inte vad som hände med dem?
Nej.
De var verkliga människor. De byggde upp ett helt liv här.
Och nu...
Ofelia?
Ofelia...
-Maddy? -Tack och lov att du mår bra.
Visste du vad han tänkte göra?
Du visste inte.
Säg att du inte visste!
Sen började skriken... Det skedde så snabbt.
De förvandlades så snabbt. Alla människor, tvåtusen bara...
De trampade ner varandra, och de kunde inte...
De kom inte ut, och...
Vi kunde inte skilja de infekterade från...
Herregud...
Jag kan höra dem...
Jag kan fortfarande höra dem. Ja...
-Vad gjorde ni? -Låste in dem på arenan.
Jag kedjade för dörrarna. Det gjorde jag.
Jag tror dig.
Stopp... Travis, stopp!
-Berätta vad du sa till oss. -Berätta om Cobalt.
-Det är ingen fara. -Cobalt...
Det är ett kodnamn som innebär evakuering av basen i L.A.
Evakuering?
När då? När ska vi evakueras?
-Inte ni. Bara vi. -Va?
Fortsätt. Berätta vad som händer med de våra.
Cobalt inbegriper direktiv för...
...elimineringen av...
-När? -Klockan nio imorgon bitti.
Jag ville ha nåt som dolde urinstanken, så tack för det.
Varför gjorde du det?
-Det med vakten? Du räddade mig. -Nej, jag...
...förpliktade dig. Det är en viss skillnad.
Spelet har förändrats. Nu gäller de gamla reglerna.
Och de som vann förra omgången...
...med sina kaffedrinkar och flygbonusar-
-hamnar snart på buffébordet.
Du ser ut som nån som förstår sig på nödens lag.
-Jag är missbrukare... -Nej, du är heroinmissbrukare.
Du har nått högsta nivån. Underskatta inte dig själv.
Soldaterna sticker.
Jag kommer att behöva en man med din begåvning när jag gör mitt drag.
Vilket drag?
-Vad gör du? -De patrullerar inte.
Det är nåt som är fel.
Jag kom till dig som flicka, fattig och dum.
Jag föll för dig för att jag var ung och inte kände dig.
Jag såg Djävulens anlete. Det var samma som ditt.
Han visade mig sitt. Det är ditt, det är ditt...
Alla nätter...
Alla nätter... Alla nätter jag var med min make...
Vi väntade på att de skulle forcera dörren...
-Vad säger hon? -Jag vet inte. Hon yrar.
De försvunna... De väntar på att förbanna oss-
-med sina facklor och rep...
Jag älskade den jag älskade. Vad skulle jag ha gjort?
Hennes hjärna svullnar.
Så ta mitt kött...
...bit för bit, om det så krävs. Gör det nu.
Jag ska inte fråga varför...
Jag känner till din natur nu. Och du känner till min.
-Vad gör du? -Tiden varierar...
...men muskelfunktionen återupptas efter dödstillfället.
Alla vaknar. Alla som dör vaknar.
Det här är en bultpistol. Den används vid djurslakt.
Grovt våld mot hjärnan stoppar det. Det är enda sättet att stoppa dem...
Hon kommer att förvandlas, Liza. Det får inte hända.