BASERAD PÅ EN SANN HISTORIA
Saroo!
Kom igen, kom igen!
Upp! Kom igen, fort!
Håll i ordentligt.
Saroo, ta emot!
Gå ner!
Guddu! Vakterna!
Hör du, grabben, ner med dig!
Bort! Ner med dig!
KHANDWA, INDIEN 1986
Saroo. Här är jag.
Vi kommer att få mycket pengar i dag. Vi har massa kol.
Visa mig. Åh, så mycket!
Du säger alltid att jag är liten. Men ser du hur smart jag är?
Ja, det är du.
- Du hoppade så högt uppifrån! - Vilket hopp!
Ge dem mjölk - två påsar.
Guddu, jag vill ha jalebis.
En dag ska jag köpa jalebis till dig.
- Vi ska köpa hela butiken! - Okej.
- Vilket håll nu? - Vänster, vänster.
- Nu då? - Höger, höger.
Vill du dricka lite mjölk?
Jag har mjölk.
Den är magisk.
Berätta nu. Hur fick ni tag i mjölken?
Var ärliga.
Guddu? Saroo?
Nej.
Shekila, jag måste jobba nu.
Vem ska passa Shekila?
Min Saroo?
Kom igen, ät nu.
Sov... sov.
- Hur länge blir du borta? - Du gjorde ett jättebra jobb i dag.
Jag vill följa med dig.
- Hur många dagar? - Jag blir borta i en vecka.
- Vem ska ta hand om Shekila? - Kallu kommer att vara här.
- Du är för liten för att bära balar. - Jag kan lyfta vad som helst.
- Får jag följa med? - Du är för liten, du klarar det inte.
Jag kan lyfta vad som helst.
Saroo, jag har ju berättat för dig. Det är nattarbete. Inget för barn.
Gå, gå. Du är för liten.
- Saroo, låt den ligga. - Jag kan lyfta den här.
Okej, visst.
- Hej, Guddu! - Hej! Hur är det, Shankar?
Saroo, kom igen, vakna nu!
- Saroo, vakna nu. - Jag vill sova.
- Saroo, vakna.
Stör mig inte. Jag sover.
Det är mitt fel. Jag tog med dig hit. Du är för ung för nattarbete.
Det är så sent. Inte en chans att du orkar jobba.
Saroo? Jag ska fråga om jobb, okej?
Sen kommer jag tillbaka. Du väntar här, gå ingenstans.
- Kom tillbaka med hundra jalebis. - Vill du ha jalebis?
- Ta med två tusen jalebis till mig. - Vänta där nu. Gå ingenstans.
Hjälp mig!
Guddu!
Hjälp mig!
Rädda mig, någon!
Hjälp mig!
Guddu!
Mamma, jag älskar dig jättemycket.
Guddu, jag saknar dig jättemycket.
Tåget på perrong 2 är inte i trafik och tar inte ombord passagerare.
Rädda mig! Hjälp mig, någon!
Hjälp mig ut!
Rädda mig.
Hjälp mig ut!
Rädda mig!
Guddu!
Rädda mig!
CALCUTTA, VÄSTBENGALEN 160 MIL ÖSTER OM KHANDWA
Öppna!
Guddu!
Mamma!
Guddu!
Mamma!
Ganestalay? Ganestalay?
Jag vill åka hem. Ganestalay.
Ganestalay?
Jag förstår dig inte. Tala bengali. Flytta på dig!
Ganestalay?
Gå inte där. Du kommer att trilla.
Vad är det? Förstår du inte bengali?
Förstår du hindi?
Ja.
Vart är du på väg?
Jag måste hem. Jag är vilse.
- Kom du härifrån eller därifrån? - Jag vet inte från vilket håll.
Hur ska du då kunna gå?
- Vad heter du? - Saroo.
Jag heter Noor.
Är du hungrig?
Kom!
Följ med in.
Kom!
Jag måste göra allt det här. Göra matlådor åt alla männen.
Man måste få mat i magen, vet du.
Alla måste arbeta.
Jag hjälper min mamma...
...med att bära stenar.
Bär din mamma sten?
Vad är det här?
Drick bara.
Lämna lite till mig.
Och nu lite tvål.
Det finns en man som heter Rama.
Han är en väldigt snäll man. Han hjälper alla.
Han kommer att hjälpa dig också.
Han kommer hit i morgon bitti.
Ska han hjälpa mig att leta efter min mamma?
Han ska hjälpa dig att leta efter din mamma.
Slut ögonen.
Somna nu.
Sov.
Åh, lille vän, sov du?
Jag undrar vilka världar du har rest i.
- Är du Rama? - Ja, men inte guden.
Kom och lägg dig.
Kom närmare.
Jag har kommit för att träffa dig från en plats långt härifrån.
Och jag vill ta med dig till en mycket fin plats.
Ska du ta med mig till mamma?
Och därifrån ska vi försöka leta efter din mamma.
Jag kommer tillbaka i kväll.
Och sen ska vi leta.
Res dig upp.
Kom närmare.
Säg "tack".
Tack.
Du har lyckats bra.
Han är exakt det som de letar efter.
Vad hände? Drack du inte? Tycker du inte om det?
Varför är du nere?
Drick det här.
Duktig pojke.
Gå och plocka upp de små.
Duktig pojke!
Duktig pojke.
Duktig pojke!
Vem är min duktiga pojke? Vem är det?
Förlåt mig, mamma.
TVÅ MÅNADER SENARE
Så jag kom ut från kaféet och började prata med honom.
Jag insåg att han inte talar ett ord bengali. Han talar bara hindi.
Jag frågade var han kom ifrån.
Han svarade med ett enda ord: "Ganestalay."
Jag har aldrig hört talas om det.
Ganestalay...
Okej, vilket distrikt ligger Ganestalay i?
Vilket distrikt ligger Ganestalay i?
- Vad heter din mamma? - Vad heter din mamma?
Mamma.
- Vad heter du? - Amita.
Det här är ett mycket dåligt ställe.
Kommer nån nånsin härifrån?
Jag har sett det.
Vad ska du göra när du kommer härifrån?
Jag ska köpa en klocka.
Skrev ni upp det här?
Hey, Shondeep! Vad gör du?
Sluta!
Sluta genast! Varför är du så olydig?
Kom. Jag ska ge dig ett rejält kok stryk.
Det här gör du inte ostraffat!
Hey, Shondeep!
Shondeep! Kom nu.
Titta hitåt, titta hitåt. Det är jag. Det är okej, jag tar honom.
Lämna tillbaka honom före morgonen.
Alla stjärnorna kom ut
och letade efter månen
alla stjärnorna kom ut
och letade efter månen
de olycksaliga kom ut
på gatorna
stjärnorna kom ut
och letade efter månen
de kom ut
och letade efter tjuven
stjärnorna kom ut.
Ja, Saroo. Jag är mrs Sood. Kom och sitt här.
Det är min uppgift att se till...
...att det inte finns ett enda barn här -
- som inte ska vara här.
Därför är jag här. Folk gillar mig inte här.
Titta på det här.
Vi har frågat runt om dig länge.
Vi har publicerat den i tidningen.
I alla tidningar i Calcutta.
15 miljoner människor läser den här tidningen. Det är många människor.
Men vi har inte...
...fått ett enda svar.
Mitt hem ligger jättelångt bort.
Inte ett enda svar.
Men mamma då?
Nej... inte ens mamma.
Guddu?
Vi har hittat en familj i Australien -
- som vill ta hand om dig.
Vet du var Australien ligger? Vill du se hur de ser ut?
Kom. Jag ska visa dig.
Sätt dig här.
Titta.
Det här är John och det här är Sue.
Det här...
...det här är deras hem.
De bor på Tasmanien, en liten ö, och alla där är jättesnälla.
De är så fina människor!
Visst är de?
Ha den här med dig och var rädd om den. Okej?
Du kan inte stanna här.
Letade du verkligen efter min mamma?
Jag letade överallt.
Du får ett fint hem.
Australien är en jättebra plats.
Har alla en torkduk? Den här kallas för "servett".
Lägg den i knät så att mat inte trillar ner på era kläder.
Så att det inte förstör kläderna.
Jag ska lära er att äta med bestick.
Jag frågar och ni svarar på engelska vad varje sak heter.
- Vad heter det här? - Gaffel.
Gaffel. Ja, bra.
- Vad heter det här? - Knä.
Kniv. Inte knä, kniv. Okej?
- Bra. Och det här? - Sked.
Sked. Bra.
Okej, Manisha, nu svarar du. Vad är det här?
Försök att komma ihåg.
- Salt. - Salt. Jättebra.
Peppa!
- Peppar. - Peppar.
Peppar.
HOBART, AUSTRALIEN 1987
Det här är din mamma och pappa. Säg hej.
- Hej. Jag är Swarmina. - Hej. Jag är John. Det här är Sue.
Hejsan.
Hej. Här, den är till dig.
- Bra på planet? Ja, bra? - Han kan inte...
- Sue. Mamma. Och... - Pappa.
Och vi är så glada att få träffa dig.
En båt.
- Fantastisk. - Försiktigt, försiktigt.
Det är här du bor.
Där nere... det är vardagsrummet.
Teve.
Vet du vad en teve är?
Bilder.
Det är vattnet.
Du kan öppna det.
Vill du att jag ska skära det åt honom?
Bra.
Peppar.
- Vad sa du? - Peppar.
Ja, peppar. Det är rätt. Och...?
- Sås. - Sås!
Salt.
Jättebra.
Hej.
Så du har rest långt, inte sant?
Lille vän.
Det har säkert inte varit lätt.
Och en dag berättar du allt om det för mig.
Du berättar allt för mig, vem du är - allt.
Jag kommer alltid att lyssna.
Alltid.
ETT ÅR SENARE
Var snäll mot mig, okej?
- Mamma? Är du klar? - Känn spänningen.
Här kommer han. Kom igen, kompis, kasta den.
Spring, Saroo! Kom igen, spring in!
Ja, hon är ute! Australien vinner!
Hur kunde du göra så mot mig?
Pappa. Mamma. Saroo.
- Mantosh. - Ja.
Hej igen.
Åh, Saroo, jösses. Se på dig!
Hej. Åh, himmel. Vi har varit så spända.
- Det här är Mantosh. - Hej.
- Hej, Mantosh. - Det här är Saroo.
- Jag heter Sue. - Hej.
- Det här är Saroo, din bror. - Och John.
Hej, kompis.
Visa Mantosh vad du har gjort.
Han ritade en bild.
- Det har varit en lång flygresa. - Ja, ja, ja.
Du måste vara hungrig. Vi ska åka och äta nåt.
- Vill du göra oss sällskap? - Ja, det vore trevligt.
John, stoppa honom. Han skadar sitt ben.
- Nej, nej, nej. Lugn. - Nej, sluta, sluta, sluta!
Jag vet. Hör du.
Det är okej. Lek, du. Lek med dina leksaker.
Nej, slå inte. Slå inte!
Slå inte dig själv! Nej, inte ditt huvud!
Allt är bra. Allt är bra.
Det är okej. Kom igen nu.
Det är okej, kompis. Titta, där är båtarna.
Det är bättre nu.
Jag är okej.
20 ÅR SENARE
Man betalar extra för alla bubblorna i den här.
- Vi kommer att sakna dig. - Det är bara Melbourne.
- Jag vet. - Nej, det är på andra sidan vattnet.
Saroo. Vår vackra pojke.
Må det här ge dig allt som du kan önska dig.
- Och mer därtill. - Tack, mamma. - Tack, pappa.
- Ända sen du kom in i vårt liv... - Mamma.
Nej, låt mig få tala till punkt. Ända sen du kom in i vårt liv -
har du varit allt som vi kunde hoppas på.
Mer. Mer än vi hoppades på, faktiskt.
Och mer jobb, den saken är säker.
Du har verkligen omfamnat varje möjlighet.
Vi är väldigt stolta över dig.
Mycket stolta och spända på detta nästa kapitel i ditt liv.
- Skål. - För framgång.
Väntar ni fortfarande på nån eller kan jag ta den här tallriken?
- Ja, du kan ta den. - Nej, lämna den.
- Nej, ta den. - Jag vill ha den kvar. Tack.
Du tror väl inte att han dyker upp, va?
Nej, strunta bara i det.
- Det var gott. - Ja, det är gott. Det är lokalt.
Mantosh?
Ja. Förlåt att jag missade lunchen.
- Vad var det för kurs nu igen? - Hotelladministration.
Så du ska lära dig vad då?
Administrera ett hotell?
Ha så skoj.
- Har du obetalda räkningar? - Du kan ge mig ett jobb sen.
Snälla, kan du låta bli att göra nåt när jag är borta -
som gör mamma mer olycklig än du redan gör henne?
Kompis.
Varför tror du att jag håller mig borta?
Vi ser oss själva som hotellskolornas FN -
och vi vill tro att vi lär ut ett globalt och balanserat perspektiv.
Ni är här för att ni har en dröm.
Vi är här för att hjälpa er att göra den drömmen till verklighet.
Och jag såg själv hur turismnäringen -
verkligen kan ge infrastruktur till samhällen som behöver det.
Men jag såg också många av problemen som det orsakar. Och därför -
måste lokala grupper vara involverade under hela skeendet.
Och jag antar att jag vill hjälpa till att främja det -
- och hjälpa till att ge dem en röst.
Saroo?
Jag vill driva ett hotell och stoppa hela vinsten i egen ficka.
Ska vi inte börja med var du kommer ifrån?
- Är du född i Australien? - Ja. Nej, Calcutta.
Jag har släkt i Kolkata. Mina kusiner där är helt galna.
Vilken del?
Jag är adopterad och är inte riktig indier.
Fast du gillar cricket, va?
Du gillar cricket. Hejar du på Australien eller Indien?
- Bara Australien, kompis. - Åh, "bara Australien, kompis"...
- Det här börjar bli intressant. - Okej. Saroo...
Varför valde du den här kursen och vad mer vill du få ut av den?
Hej! Välkommen. Tack för att du kom.
- Vad roligt att se er. - Det luktar så gott.
Hej. Hur är det?
Jag hoppas att ni gillar indisk mat.
För det är allt vi har. Det är allt vi har!
- Det luktar så gott. - Jag hittade ett recept.
- Har du dansat Bollywood-dans? - Bara ena benet?
Vi säger "ficklampa". Vad säger ni?
Lampe de poche.
"Ficklampa" heter budhi.
- Vad säger du? - Lampa.
Om du vill äta med handen, använd naanbrödet som sked.
- Använd gaffeln, Saroo. - Låt honom använda naanbrödet.
Hur säger man "taxi"?
- Taxi. - Det är samma på alla språk.
- Vill du ha en gaffel? - Låt honom försöka.
Det är svårt för honom. Han är som min far.
- Vill du ha en öl till? - Ja, gärna.
Jag tycker fortfarande att det är galet att bo nånstans i Afrika.
Guddu, jalebis.
Saroo?
Är du okej?
Saroo?
Jag kommer inte från Calcutta.
Jag är vilse.
Howrah Station är enorm. Du måste ha varit livrädd.
Jag skulle byta tåg där och missade mitt tåg två gånger.
- Och du talade inte bengali? - Jag visste inte att det hette det.
- Hur länge var du på tåget? - Ett par där.
- Vad hette din hemstad nu igen? - Ganestalay.
Jag måste ha blandat ihop det, för den finns inte.
Men det måste finnas nåt annat som du kommer ihåg.
Perrongen... som jag somnade på hade en stor regnvattenstank.
Och det var bara några stationer från Ganestalay.
- Tusentals stationer har såna tankar. - Det var för så länge sen.
Har du hört talas om det nya programmet Google Earth?
Det är otroligt. Man kan hitta vilken plats som helst.
Vi kan ta reda på hur fort passagerartåg körde då.
Vi tar den farten och gångrar den med timmarna som du var på tåget.
Det är allt. Vi skapar en sökradie.
Och i den hittar du stationen med regnvattenstanken.
Det tar ett helt liv att söka igenom alla stationer i Indien.
- Sa jag alla stationer? - Till och med hälften av stationerna.
Jag vill verkligen inte prata om det.
- Försökte dina föräldrar hitta dig? - Självklart försökte de hitta honom.
Nej, om de försökte hitta honom lämnade de kanske ett pappersspår.
Pappersspår? Han visste inte sitt efternamn.
Min mamma kunde inte läsa eller skriva.
- Vad jobbade hon med? - Hon var arbetare och bar sten.
- Din mamma? - Ja.
- Min mamma dog för fyra år sen. - Jag beklagar.
Pappa är fortfarande jättearg på henne.
Inte för att hon blev sjuk så klart, utan för att hon vägrade cellgift.
Men hon kände bara sig själv.
Hon visste vilka hennes villkor var och hur hon ville leva, så...
Han kunde väl inte acceptera det, antar jag.
- Hur känner du då? - Jag bara saknar henne.
Vad tror du om Bharats sökradie-idé?
Vad är det där?
Är det din dans? Är det så du dansar?
Gud!
Passagerartåg hastigheter.
HOBART, TASMANIEN 2010
Du kan inte fortsätta så här.
Låt mig få hjälpa dig.
Kom. Vi tar en löprunda.
Lucy!
Kom igen.
Vänta. Jag har kramp.
Du fuskar!
- Jag visar aldrig de här för nån. - Varför? De är jättefina.
Det skänker mig glädje. Min lilla hobby.
Åh, wow, titta på Mantosh.
Jag är så glad att han kommer i kväll.
En besvärlig liten sak. Ren energi.
- Men otrolig. - Så söt.
Han har varit svår att kontrollera -
men är väldigt, väldigt smart och väldigt...
Han kan göra vad som helst om han lär sig styra sin energi.
Saroo beskyddar honom väldigt.
Jag har blivit välsignad.
Väldigt välsignad.
Din mamma visade mig alla dina små troféer.
- Mamma, det gjorde du väl inte? - Jag visste inte du var så sportig.
Det är bara hälften av dem. Det finns många fler i garaget.
- Vart ska du? - Jag ska bara röka klart min cigg.
- Jag får honom knappt ur soffan... - Lucy.
- Kan du inte säga vad du har gjort? - Sluta.
- Berätta för oss. - De skulle förstå och stötta dig.
Vad? Kom igen.
Hey, mat.
Ät medan det är varmt.
- Är du hungrig? - Ja.
Vad är det? Vad har jag missat?
- Ingenting. - Hon ser upprörd ut.
- Hon är inte upprörd. - Du vet inte hur jag känner.
Saroo vet allt. Han är expert.
Han är administratör.
Varför är du här?
- Han är här för att han är din bror. - Nej, det är han inte.
- Vi är olika. - Seså, Saroo!
Okej.
Det är okej.
Hör du, lugn. Det är okej.
- Det är okej! - Bara andas.
Rör dig inte.
Det är okej.
Bra jobbat, hör du.
Hör du, kompis, det är okej.
Bara andas. Bara andas. Det är okej.
Jag hatar vad han har gjort mot dig.
Förlåt.
Saroo!
Hej. Roligt att se dig.
Hey.
Var hos mig.
- Sluta, Luce. - Hey.
Titta på mig.
- Titta på mig! - Kan det här vänta?
- Var är du? - Kan det vänta tills vi kommer hem?
Hem?
Vilket hem?
Du menar där jag är ensam i ett rum och du är ensam i det andra rummet?
Sluta, Luce.
Sluta, Lucy.
Saroo! Du behöver ta itu med verkligheten!
Vad menar du med verkligheten?
Har du nån aning om hur det är att veta att min riktige bror -
och min mamma ägnat varje dag av sina liv åt att leta efter mig?
Hur varje dag min riktige bror ropar mitt namn?
Kan du föreställa dig smärtan de känner av att inte veta var jag är?
Tjugofem år, Luce. Tjugofem!
Varför har du inte berättat för mig?
Vi svävar fram i våra privilegierade liv.
Det gör mig spyfärdig.
Jag måste hitta hem. De måste få veta att jag är okej.
Jag har aldrig stoppat dig. Jag vill hjälpa dig.
Jag klarar inte av det här längre. Du förtjänar mer.
Gör inte det här.
Våga inte göra det här. Det här handlar om dig, inte mig!
Saroo!
Saroo?
Saroo!
Saroo? Är du där?
Det är endagslandskamp i morgon. Du kan komma över om du vill.
Jo, jag skulle ju säga att jag har fixat rorkulten.
Ska inte vi ta ut henne? Vi kan åka upp längs kusten.
Du, Saroo? Din mamma är inte...
Vi har tappat kontakten med Mantosh. Han är försvunnen igen.
Du vet hur orolig hon blir.
Vi vet att du slutade på ditt jobb.
Vi är bara oroliga för dig.
Jag har besökt henne.
Varje natt går jag på gatorna hemma.
Hem från dammen. Hem från stationen.
Och jag kan...
...varenda steg på vägen.
Jag föreställer mig att jag...
...viskar i hennes öra: "Ammi, det är okej."
Hurdan var hon?
Vacker.
- Hur var New York? - Det var sig likt.
- Varför kom du tillbaka då? - Vårt anslag beviljades.
Kanon. Du ser? De vet hur bra du är.
Jag saknar dig.
Jag hälsade på din mamma. Hon mår inte så bra.
Jag är rädd att ta kål på henne om hon får veta att jag letar.
Du underskattar henne. Hon behöver dig.
Nej. Ge mig fem rupier, så bär jag alla.
Okej. Du vinner, ta den här.
Han bar på en vattenmelon och såg den inte komma.
Vad?
Vad händer om du hittar hem och de inte är där?
Och du aldrig slutar och bara fortsätter leta?
Och du vet vad som händer med tiden. Saker och ting...
...förändras, hela världar förändras.
Jag har inget val.
Stanna.
Jag kan inte.
Stanna där.
Skulle du inte passa honom?
Var var du? Älskar du honom inte?!
John hörde att Mantosh är ute på båtarna.
Ute och fiskar hummer.
Han ska komma tillbaka i morgon.
Då har han gott om pengar och börjar ta tunga droger igen.
Jag är ledsen att du inte kunde få egna barn.
- Vad säger du? - Jag menar...
Vi...
...var inte oskrivna blad, va? Som dina egna hade varit.
Du adopterade inte bara oss, utan också vårt förflutna.
Och jag känner det som att vi tar död på dig.
Jag kunde ha fått barn.
- Va? - Vi valde att inte skaffa barn.
Vi ville ha er två. Det var det vi ville ha.
Vi ville ha er två i vårt liv. Det var det vi valde.
Det var ett av skälen till att jag blev kär i er pappa.
För att vi båda kände -
att världen har tillräckligt med människor.
Att få barn hade inte garanterat att vi skulle göra nånting bättre.
Men att ta ett barn som led som ni pojkar gjorde -
- och ge er en chans i världen...
Det betyder nåt.
Jag slår vad om att du aldrig föreställde dig att det var så svårt.
Det handlar inte om hur svårt det är. Det handlar inte om...
Det finns bara en väg för mig. Och det är så jag tänker.
Det var så det här hände, för...
När jag var tolv såg jag en syn.
Vissa hade sagt att det var ett sammanbrott, men det...
Min pappa var alkoholist, det vet du, och han var...
Han var ingen bra människa. Han var helt labil och jag...
Jag stod bakom vårt hus och såg ut över ett fält -
och jag ville bara att marken skulle sluka mig och jag...
Jag kände en elektrisk ström. Det var som en chock -
- som en stöt genom hela min kropp.
Sen såg jag ett barn med brun hy -
- på andra sidan fältet.
Och sen stod han bredvid mig och det var -
precis där och jag kände det så starkt.
Och för första gången i mitt liv kände jag nåt bra.
Jag mådde bra.
Och jag visste att det vägledde mig och att jag skulle klara mig.
Det var som om jag i det ögonblicket kunde se min framtid precis där.
För jag har alltid trott att jag kunde hålla ihop den här familjen.
Och nu...
Nu vet jag inte var...
- Mamma. - Vad händer? Jag förstår inte.
Du pratar inte med mig längre.
Jag behöver dig, Saroo.
Mantosh!
Förlåt för det jag sa vid matbordet.
"Ganesh Talai."
Ganestalay.
Mamma...
Jag har hittat hem.
Va?
Snälla, vänta på mig.
Jag kommer finnas här.
Så det är här du har varit.
Jag ville inte att du skulle tycka att jag var otacksam.
Det gick inte en dag utan att jag ville berätta för dig.
Saroo...
Jag hoppas verkligen att hon är där.
Hon behöver se hur vacker du är.
KHANDWA, INDIEN 2012
Hej. Jag bodde här förut.
Jag bodde...
Kan jag hjälpa till?
Det där är jag. Jag är Saroo.
- Jag bodde här förut. - Bodde du här?
Ja, jag bodde här förut.
Jag letar efter Guddu, Kallu, Shekila. Min mamma.
- Kom. - Kom vart?
Kom med mig. Bara kom.
Mamma?
Saroo!
Som jag letade efter dig!
Jag är ledsen.
Jag är hemskt ledsen.
Ja? Vattenmelonerna.
Vattenmelon.
Och Guddu? Var är Guddu?
Var är han?
Guddu finns inte mer. Han är hos Gud.
- Shekila. - Shekila?
- Han är din bror! - Hon är så stor.
Det är jag - Saroo.
Hon är vacker.
Hej, mamma. Jag vet att du sover nu.
Jag ville bara säga att jag är välbehållen.
Jag är välbehållen och frågorna har besvarats.
Det finns inga fler stickspår.
Jag har hittat min mamma -
och hon tackar er båda för att ni har fostrat mig.
Hon förstår att ni är min familj. Hon är...
...glad bara för att veta att jag lever.
Jag har hittat henne, men det ändrar inte vem du är.
Jag älskar dig, mamma, så mycket.
Och dig, pappa.
Och Mantosh.
Kom! Vi går!
Kom nu!
Saroo!
Vi går!
Gå fortare!
Jag går, jag går, jag går!
Du kommer att trilla!
Saroo Brierley återvände till Ganesh Talai den 12 februari 2012.
Han hade varit försvunnen i över 25 år.
25 år tidigare, samma kväll som han klev in i den tomma vagnen -
dog hans bror Guddu, påkörd av ett tåg inte långt från perrongen.
Saroos mamma Kamla gav aldrig upp hoppet om Saroos återkomst -
- och hade aldrig flyttat därifrån.
Kamla var överraskad över att hennes son kom tillbaka -
- och hon var otroligt lycklig.
Saroo fick veta att han som femåring hade uttalat sitt namn fel.
Hans namn var "Sheru" och det betyder...
LEJON
Över 80000 barn försvinner i Indien varje år.
Vi samarbetar med organisationer för att stödja bl.a. indiska barn.
Gå till www.lionmovie.com och hjälp oss att göra en skillnad.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2016.
Ansvarig utgivare: Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB