Ce e ? Ce s-a întâmplat ?
- Încă un coşmar. - Iar, iubitule ?
E duminică noaptea, în decembrie 1994.
Chinuiţi de coşmaruri, Ron Rudin şi soţia lui, Margaret,
încearcă să se odihnească, înaintea unei noi săptămâni de lucru.
Ron Rudin a fost un afacerist de succes din Las Vegas,
cunoscut ca un bărbat cu o personalitate debordantă,
un pic extravagant.
Era dezvoltator imobiliar, cumpăra şi vindea case.
Avea o avere evaluată la peste 10-11 milioane de dolari.
De obicei, Ron e precis ca un ceas,
până a doua zi dimineaţa, când nu vine la serviciu.
Margaret încă nu ştie unde e şi avem o teleconferinţă în 15 minute.
- Sun la poliţie. - Eşti sigură ?
Da, doar e Ron Rudin ! Dacă nu sunăm, ne omoară pe amândoi.
Erau foarte îngrijoraţi că dispăruse.
Era aproape isterică, nu ştia unde e şeful ei.
Sigur se întâmplase ceva rău.
Bună. Suntem detectivi la poliţia din Vegas.
Sharon !
Bună, Sharon.
- Am înţeles că a dispărut cineva. - Da, şeful nostru, Ron Rudin.
- De când a dispărut ? - De 48 de ore.
E ceva neobişnuit. E mereu aici.
- Din zorii zilei până la 18:00. - Da, mereu.
- Cine l-a văzut ultima oară ? - Soţia lui, Margaret.
Lucrează pe strada asta, la un magazin de antichităţi.
- Dna Rudin ? - Da, cu ce vă pot ajuta ?
Suntem detectivi la poliţia din Vegas.
Înţelegem că v-a dispărut soţul.
- Cine a zis asta ? - Angajaţii lui, Peter şi Sharon.
- N-aş zice că a dispărut. - Dar ce-aţi zice ?
Ei bine, soţul meu...
Una dintre soţiile soţului meu, Peggy, s-a sinucis
în perioada asta, dar acum mulţi ani.
De atunci, îl bântuie fantoma ei.
Peggy se sinucisese în perioada sărbătorilor.
Ron dispăruse la jumătatea lui decembrie,
deci Margaret a zis că aceea era o perioadă dificilă pentru Ron.
Cum adică bântuit ?
Ea e... Ea e în casa noastră. Nu-l lasă pe Ron în pace.
Se credea posedat de fantoma ei.
Ea nu zisese nimănui, fiindcă nu voia să se creadă că Ron e nebun.
Are un doctor pe undeva, prin Utah. Cred că acolo s-a dus.
- Ce fel de doctor? - Exorcist. Pune capăt posedărilor.
Poftim ?
Ron vrea ca fantoma lui Peggy să dispară.
Posedare, exorcizare, cine e Ron Rudin ? Şi unde e ?
Răspunsurile la aceste întrebări vor forma una dintre poveştile
cele mai desfrânate şi mai scandaloase din Oraşul Păcatelor.
CRIMA PERFECTĂ
La 48 de ore de când Margaret e interogată prima oară,
Ron e încă dispărut.
Bună. Vă rog, intraţi.
N-am nicio veste. Oricât de excentric ar fi Ron, nu-i stă în fire.
- Deci nu ştiţi unde e ? - Nu.
Ca să-l găsim, va trebui să ştim tot. Vorbiţi-ne despre el.
Ron e un bărbat adevărat. E un cowboy autentic din Vegas.
E un dezvoltator imobiliar de succes, se pricepe la bani
şi e un mare colecţionar de arme, chiar şi pentru oraşul ăsta.
De fapt, Ron e şi traficant de arme.
Ron nu era un simplu pasionat de arme, era de-a dreptul fanatic.
Iar casa lui era un adevărat arsenal.
Care-i treaba cu armele ?
Imobiliarele reprezintă afacerea lui principală
şi mulţi oameni plătesc cu numerar.
În general, Ron are la el cel puţin 2.000 de dolari.
Când atmosfera se încinge,
iar oamenii nu plătesc şi sunt evacuaţi, pot apărea incidente.
- De când sunteţi căsătoriţi ? - De şapte ani.
Unde v-aţi cunoscut ?
La Prima Biserică a Ştiinţei Religioase, de pe Harmon Avenue.
- Aveam multe în comun. - Ca de exemplu ?
Amândoi fuseserăm căsătoriţi de câte patru ori.
A cincea oară a fost cu noroc pentru amândoi.
O iei pe Margaret de soţie legitimă ?
Da.
Margaret era bogată şi avea o voce foarte blândă.
Fusese căsătorită de mai multe ori, cu bărbaţi înstăriţi.
Poţi săruta mireasa.
Următorii !
Ron o copleşise cu bogăţii,
iar ea, la rândul ei, îl copleşise cu afecţiune.
M-a ajutat să-mi împlinesc unul dintre visuri,
de a-mi deschide un magazin de antichităţi.
Îi împrumutase 100.000 de dolari,
ca să-şi deschidă un magazin de antichităţi.
- Lucraţi singură acolo ? - Mă ajută uneori sora mea, Donna.
- A fost acolo duminica trecută ? - Da.
Lucra non-stop,
fiindcă magazinul urma să se deschidă în acea săptămână.
Nu ştia în ce moment din ziua următoare dispăruse el.
Când v-aţi trezit luni, iar Ron dispăruse,
îi dispăruse şi geamantanul ?
Articole de toaletă, obiecte personale, haine ?
Nu. Dispăruseră el şi maşina. Dar atât !
Dlor detectivi, sunt îngrijorată, fiindcă Ron are probleme cu inima.
- Dacă a făcut atac de cord undeva ? - Vom verifica la spitale.
- Întrebăm şi la alte secţii. - Mulţumesc.
Putem arunca un ochi pe aici ?
- Sigur, mergeţi. - Mulţumim.
Măiculiţă !
- N-am văzut niciodată atâtea arme. - Ce arsenal !
Avea arme standard, revolvere,
dar avea şi multe mitraliere, greu de deţinut legal în acea vreme,
pe care el reuşise să le obţină prin normele şi regulamentele ATF.
Preţul "la negru" al colecţiei de arme era de vreo 3 milioane de dolari.
- Ce naiba-s astea ? - Cameră de supraveghere.
- Pentru ce-i trebuie ? - Nu ştiu.
O avea Ron Rudin excentricităţile lui,
dar până acum, pare totul legal, în legătură cu vânzarea de arme.
Ne trebuie o poză recentă cu Ron.
Şi modelul şi numărul de înmatriculare al maşinii lui.
Sigur. Puteţi lua poza asta.
Iar maşina e un Cadillac negru nou-nouţ, cu numărul RRR 1.
Prescurtarea de la Ron Rudin Realty. Iar el e numărul 1.
Era pretenţios cu privire la curăţenia maşinilor lui.
Dacă era un fir de praf pe ele,
le ducea la spălătoria auto, sau le spăla singur.
Poliţiştii au întrebat-o pe Margaret dacă Ron avea duşmani,
iar ea zisese că nu ştia de niciunul.
Dar zisese şi că Ron avea multe secrete,
deci era posibil să aibă şi duşmani.
Dlor detectivi, vă rog, găsiţi-l.
Mă simt pierdută fără el.
- Vom face tot posibilul. O zi bună. - Mulţumesc.
Ce părere ai ?
E ciudat, chiar şi judecând după standardele din Vegas.
Margaret a părut amabilă. Trebuie să-i verificăm alibiul, cu sora ei.
Şi Ron... Ce e cu camerele de supraveghere ?
Da, ce-l face aşa de paranoic ?
Era un tip foarte retras şi preocupat de protecţie,
probabil fiindcă ştia că mulţi îi voiau răul.
Poate că fostele lui soţii vor să-l vadă mort.
Trebuie să le investigăm pe toate.
Ca să nu mai zicem de obiceiul de a umbla cu mulţi bani la el.
Şi mai e şi exorcistul. O să ne fie cam greu.
Ron e un bărbat complicat.
Părea bântuit de fantoma celei de-a treia soţii a lui.
Magnatul imobiliar Ron Rudin din Las Vegas a dispărut,
iar soţia lui, Margaret, tocmai le-a dat anchetatorilor
o listă intimidantă de indicii.
La secţie, detectivii încep căutările.
Lansează o "tentativă de localizare", cum i se zice aici, în Las Vegas.
Aceasta e "Urmărirea generală" de aici.
I-au verificat şi evidenţele financiare,
cardurile de debit şi de credit
şi au făcut o verificare de rutină a antecedentelor.
Ron e curat.
Dlor detectivi, a venit Bruce DeWitt, în legătură cu Ron Rudin.
Apoi, detectivii fac primul lor progres.
- Cu ce te putem ajuta ? - Ron îmi e prieten bun.
S-ar putea spune că suntem parteneri de băut.
Deţin Casper's Cafe, lângă bulevard.
- Lângă Harmon, nu ? - Da.
Ce ştii tu, şi noi nu ?
Pentru Ron, una nu era niciodată suficientă.
- Una ? - O femeie.
A zis că Ron e un afemeiat. Umblă cu multe femei.
Avusese amante la fiecare căsnicie.
Mă simţeam penibil şi am ştiut că nu vreau să-mi trăiesc viaţa aşa.
- De unde ştii ? - Fiindcă le aducea la cafenea.
Era ca un ritual al lui, de fiecare dată când era căsătorit.
Cum merge ?
Încă o sticlă de Cristal, şi o să meargă mai bine.
Vine !
Care a fost ultima lui cucerire ?
Bruce, ea e Sue Johnston. Ai grijă, lucrează la Fisc.
- Încântat. - Şi eu.
Se vedea cu o femeie anume, cu care avea o idilă fierbinte.
Cu restul, vă descurcaţi.
- Mulţumim. - Şi eu.
Mergem la Sue ?
Hai s-o chemăm aici. Să n-o facem de râs în faţa colegilor.
Sue se sperie când o sună poliţia.
Îmi pare rău, nu se fumează aici.
Ştiai că Ron a dispărut ?
- Am aflat. - De la cine ?
De la Bruce DeWitt, proprietarul Casper's Cafe.
Când ai vorbit ultima oară cu Ron ?
- Acum 10 zile. - Unde ?
Contează ?
Se temea, fiindcă exista o scrisoare de şantaj, cel puţin aşa părea,
pe care o citise recent cu Ron.
Îi era adresată fiului meu adolescent.
Din fericire, am deschis-o eu prima.
- I-ai arătat-o lui Ron ? - Normal. La el e originalul.
Ai idee cine a trimis-o ?
Cât din ea e adevărat ?
Suficient.
A confirmat de bunăvoie legătura.
Ţinea mult la el. Nu era o legătură de o noapte. Era o relaţie.
Margaret nu ştia nimic.
Am fost foarte discreţi.
Iar ea nu ştia cine făcea asta.
Era o încercare de şantaj, voia cineva doar s-o sperie ?
Şi de ce i-o trimisese copilului ei ? Chiar şi adolescent, tot era pervers.
Am o ultimă întrebare pentru tine.
Ai idee cine ar vrea să-i facă rău lui Ron ?
Toţi chiriaşii pe care i-a evacuat vreodată.
Ron Rudin era un afacerist fără milă.
Cumpăra case la un preţ derizoriu şi dădea oamenii afară.
Dacă întârziai cu plata chiriei,
erai avertizat foarte din scurt că trebuie să pleci.
Venea chiar el cu maşina şi te ajuta să-ţi iei bagajele.
Trebuie să mă întorc la serviciu.
Ştiindu-l pe Ron, un tip dur, pasionat de arme,
era exclus să plătească vreun şantajist.
A zis că se ocupă el, că află autorul şi rezolvă problema.
Mie îmi ridică semne de întrebare.
- Câte ? - Multe.
E o zi obişnuită pentru Ron.
Eu te avertizez. Pe 10 vine şeriful.
- Poftim ? - M-ai auzit.
Şeriful vine peste 10 zile. Ia-ţi lucrurile până vine el.
Dar chiriaşul nu pleacă. După aceea, îl urmăreşte pe Ron.
Nu ştiu ce e cu chestiile astea de la CIA, dar mă rog...
E prima noastră petrecere. Ai băut două sticle, îţi zic !
Îi urmăreşte până la una dintre casele de vânzare ale lui Ron.
Şi vede ceva interesant. Are cu ce să-l şantajeze pe Ron.
Mai întâi, o va teroriza pe ea.
Ce e ?
Cineva i-a trimis asta prin poştă fiului meu adolescent.
Şi apoi îl va şantaja pe Ron.
Cine a făcut asta e un om mort. M-ai auzit ? Mort !
Ron e un pistolar.
Îşi aminteşte cine-l ameninţase în ultimele două săptămâni.
Şi aşa, ne întoarcem la chiriaşul nostru.
- A ta e asta ? - Ce tot spuneţi ?
- Te-am întrebat ceva. A ta e ? - Nu !
Dacă e, avem o mare problemă.
Dle Rudin, intraţi. Uitaţi-vă, îmi fac bagajele, ce naiba ?
- Vreţi să plec, nu ? - Da.
Bine, am o mobilă grea în spate.
Dacă mă ajutaţi, scăpaţi mai repede de mine.
Orice, ca să scap de tine.
E în camera din spate. În capăt de tot.
Aduc imediat căruciorul.
Mersi de ajutor !
Unde-l duce ? În deşert. Asta cred eu că s-a întâmplat.
În cazul ăsta, trebuie să obţinem
o listă cu toţi oamenii evacuaţi recent de către Ron.
Detectivii speră că angajaţii lui Ron le pot da o listă cu chiriaşii lui.
Ne va lua câteva zile să facem o listă completă.
- Câţi oameni au fost evacuaţi ? - Cam cinci pe săptămână.
Cât sunt în cartier,
poliţiştii merg la magazinul de antichităţi al lui Margaret
şi o cunosc pe sora ei, Donna.
Ne poţi spune ce ai făcut duminica trecută ?
Am fost aici, cu Margaret.
Donna confirmă că fuseseră împreună,
în noaptea dinaintea dispariţiei lui Ron.
- Şi a doua zi dimineaţa ? - Eu am venit aici la 9:00.
- Şi Margaret ? - Venise mai devreme.
În final, poliţia face publică dispariţia lui Ron. Ajunge la ştiri.
Iar asociaţii lui Ron, administratorii averii lui,
oferă o recompensă de 25.000 de dolari pentru informaţii.
Asta generează o avalanşă de informaţii şi indicii,
iar secţia de poliţie e inundată de tot felul de chestii.
Am pornit după "cai verzi". Oamenii sunau, sperând să se califice
pentru recompensa de 25.000 de dolari.
Am primit telefoane de la moteluri sordide,
că bărbatul fusese văzut acolo, cu o prostituată.
Detectivii au nevoie de informaţii mai bune
şi decid să discute cu fostele soţii ale lui Ron.
- Când v-aţi căsătorit cu Ron ? - Acum 19 ani. Greu de crezut.
Am divorţat, dar am rămas prieteni.
- De ce v-aţi despărţit ? - Ron se uita mereu după femei.
Asta puteam suporta. Dar nu suportam că bea.
Caralynne şi Ron erau nişte foşti soţi exemplari.
Ba chiar se înţeleseră mai bine după ce divorţaseră,
decât când fuseseră căsătoriţi.
La o zi de naştere de-a lui,
i-am cumpărat o brăţară personalizată, din aur alb.
Avea numele lui, încrustat cu diamante. O purta mereu.
- Apoi, s-a produs tragedia. - Ce tragedie ?
Peggy, soţia lui de după mine, s-a împuşcat.
Cred că Ron n-a mai fost acelaşi om.
V-a zis vreodată că e bântuit de ea ?
- De fantoma ei ? - Bântuit ? La propriu ?
Cred că dacă ar fi, ar fugi cât l-ar ţine picioarele.
Detectivii îşi folosesc toate contactele,
încercând să afle identitatea exorcistului menţionat de Margaret.
Aveam un prenume şi un nume,
dar n-am găsit pe nimeni, niciun astfel de doctor.
Acum, la cinci zile de când Ron nu venise la serviciu,
poliţiştii au noroc şi-i găsesc maşina.
A fost găsită în parcarea
din spatele unui club pentru bărbaţi, numit Crazy Horse Too.
Era infectă !
Era acoperită de noroi, plouată, murdară şi toţi s-au mirat,
fiindcă Ron n-ar fi acceptat să ajungă maşina lui aşa.
În maşina lui Ron, găsesc hărţi de terenuri imobiliare
şi un fel de urme de pantof prăfuite.
Poliţia aflase de ea
de la un barman de la Crazy Horse Too,
care întâmplător era un fost detectiv dezonorat,
pe nume Joe Blasko.
Avea legături cu un mafiot, Tony "Furnica" Spilotro.
Acum, apare şi mafia în acest caz.
Să fi fost Ron Rudin executat de mafie ?
Ia te uită cine-a venit ! Doi sticleţi onorabili şi integri.
Pe tine te ştiu. Pe tine, nu prea.
N-am putut ignora faptul că maşina lui Ron fusese găsită
în parcarea din spatele unui club de striptease deţinut de mafie.
Aţi venit să-mi mulţumiţi că am găsit maşina ?
Sau poate să-mi aduceţi cheia oraşului, de la primar ? Mi-ar plăcea.
Joe Blasko, care fusese detectiv la omucideri în departamentul lor,
îşi pierduse slujba fiindcă lucra, în acelaşi timp,
şi pentru un mare mafiot din Las Vegas.
- Cum ai găsit-o, Joe ? - În primul rând, era foarte murdară.
Ştii ce părere am despre lucrurile murdare.
- Când a apărut maşina ? - Acum o săptămână.
Ştiu, fiindcă era pe locul meu. Nimeni nu parchează pe locul meu.
Şi vechea mea minte de detectiv încă e foarte ascuţită.
De exemplu acum, îmi spune că nu credeţi o iotă din ce spun.
Nu, te credem, fiindcă eşti un om aşa de integru !
- Ţinem legătura. - Mersi, doamnelor.
Spuneţi-i primarului că sunt liber în orice zi, în afară de marţi.
În maşina lui Ron,
găsesc urme de pantof prăfuite, muniţie din colecţia lui de arme.
Şi găsesc ceva ce seamănă cu nişte urme de sânge.
CSI trimite mostre de sânge la laborator,
iar detectivii încep să se întrebe
ce căuta maşina lui Ron lângă un club de striptease.
Crezi că maşina lui Ron a apărut ca prin minune acolo ?
Ai lucrat la brigada moravuri, ştii cum procedează oamenii ăştia.
- Ce crezi că s-a întâmplat ? - Ce cred eu ?
125 acum. 125 de la domnul cu pălărie. 150 acum.
De unde-şi cumpără Ron multe dintre proprietăţi ?
De la licitaţii de bunuri în executare silită.
A treia strigare şi atenţionare, 175.
Vândută licitantului nr. 69.
Se pricepe. Aşa de bine, că o anumită persoană observă asta.
Pauză de prânz.
- Dle Rudin. Sunt Tony Spilotro. - Nu te prezenta, ştiu cine eşti.
- Admir oamenii buni la ceea ce fac. - Studiez cu mare atenţie.
După prânz, nu mai studia cu atenţie.
N-aş vrea să ajung să licitez împotriva ta.
Nicio problemă.
Aşa că Ron se abţine.
A treia şi ultima strigare. Vândută licitantului nr. 13.
Ron s-a realizat prin forţe proprii. E obişnuit să obţină ce-şi doreşte.
Parcă-l fură cineva, aşa că-şi apără drepturile.
Ascultaţi: licitez, aşa că vă avertizez de acum.
Te sfătuiesc să n-o faci.
Marş, javră.
Ron nu se poate abţine, nu-i stă în fire să se ploconească.
Ofertă de 200.000. Acum, 225. Ofertă de 225 acum.
250.000. Avem 250.000.
275. 275.000.
Prima strigare. A doua strigare. A treia şi ultima strigare.
Vândută cu 275.000 licitantului nr. 69.
275.000 de dolari. Mulţumesc.
Ne mai vedem.
Crede că, dacă îşi vede de treabă, Tony se va linişti.
Luni dimineaţă face câteva comisioane,
înainte să meargă la serviciu.
- Şmechere, pune mâinile pe volan. - Uşurel, nicio problemă !
- Îţi împrăştii creierii pe bord ! - Uşurel, să discutăm !
- Închide uşa ! Uşurel ! - O închid.
Să vedem dacă te pot face mai deştept un pic.
Am găsit toate armele pe care le ai în maşină.
Sunt sigur că mai ai şi la tine.
Îl duce în deşert, îl omoară şi duce maşina la clubul de striptease.
Tony, m-am descotorosit de javră.
- Ce fac cu maşina ? - Las-o.
Peste vreo două zile, chemăm poliţia, ca nişte buni cetăţeni.
Asta se întâmplă când te pui cu mafia.
La cinci zile de la dispariţia lui Ron Rudin,
Cadillacul lui dispărut a fost descoperit de Joseph Blasko,
un detectiv dezonorat de la brigada de omucideri din Las Vegas,
cu legături cu mafia.
Acum, detectivii trebuie s-o anunţe pe Margaret
că găsiseră maşina soţului ei.
Am găsit maşina lui Ron.
- Unde ? - În spatele unui club de striptease.
- Clubul unor personaje dubioase. - Doamne !
Ţi-a zis vreodată de un tip pe nume Tony Spilotro ?
- Sau Joe Blasko ? - Nu.
Scuze, trebuie să întreb.
E posibil să fi avut o idilă cu vreo femeie de la club ?
Ron al meu ? Niciodată !
A doua zi, laboratorul termină de examinat maşina lui Ron.
- Aţi primit asta de la laborator. - Mersi.
- Raportul de laborator. - Ce bine !
- N-au putut analiza sângele ! - Serios ?
N-avem nimic !
Existau foarte puţin probe ştiinţifice asociate maşinii.
Noroiul era obişnuit,
sângele de pe catarama centurii de siguranţă era prea degradat,
n-am putut obţine un profil pe baza lui.
Toate probele prelevate din maşină, care au fost analizate,
nu oferă niciun indiciu.
În următoarele săptămâni, poliţiştii întâmpină numai obstacole.
Apoi, în ianuarie 1995, la o lună de la dispariţia lui Ron,
nişte pescari la lacul Mohave, la 110 km de Las Vegas,
fac o descoperire şocantă.
Trei pescari se întorceau de la lac, la maşina lor.
Foloseau o lanternă, ca să-şi găsească drumul,
şi când urcau o râpă, au luminat cu lanterna un craniu uman.
CSI a sosit la faţa locului
şi a văzut rămăşiţele carbonizate ale unui cadavru,
într-un fel de cufăr.
În apropiere, era craniul,
despărţit de corp, cu patru găuri de glonţ în el.
Aproape de groapa cu zona arsă
era o brăţară din aur, încrustată cu diamante ce formau numele Ron.
Anchetatorii trimit cadavrul la coroner.
Craniul, nefiind distrus, avea dantura completă,
iar mandibula era la locul ei.
Fişele dentare confirmă că era cadavrul lui Ron Rudin.
Acum, detectivii trebuie să-i dea vestea lui Margaret.
Îmi pare foarte rău. Am primit fişele dentare.
Ni s-a confirmat că e Ron.
- Doamne, nu ! - Mă tem că da. Îmi pare rău.
Cineva îl luase pe Ron, care cântărea 100 kg,
îi tăiase capul, îl îndesase într-un cufăr,
îl târâse sute de metri prin deşert, apoi îi dăduse foc.
Când descoperirea cadavrului lui Ron ajunge la ştiri,
poliţia începe să primească din nou indicii.
După câteva zile, un tânăr vine la secţie
şi cere să discute cu detectivii.
Dlor detectivi, a venit un bărbat, Augustine. Insistă să discutaţi.
Augustine, ia loc. Cu ce te putem ajuta ?
Lucrez pentru o firmă care face lucrări temporare
şi cred că am făcut curăţenie la locul unei crime.
- Despre ce vorbeşti ? - În casa cui ai făcut curăţenie ?
În a lui Margaret Rudin.
Taie mocheta şi arunc-o.
Ia aşternuturile şi aruncă-le şi pe alea. Ştii ceva ? Aruncă tot.
Somiera, salteaua, aruncă tot.
- Sigur ? - Da.
Transform camera asta într-o cafenea de primă clasă.
O cafenea în mijlocul casei, în centrul unui cartier rezidenţial.
O să vezi ! Acum, la treabă !
E absurd.
Îşi aminteşte că a scos mocheta,
că mirosea oribil şi că avea o substanţă închisă la culoare pe ea.
A zis că era sânge. Simţise miros de sânge.
Se uitase deasupra patului lui Margaret şi al lui Ron
şi văzuse un portret al lui Margaret Rudin.
Părea stropit cu ceva ce putea fi sânge.
- Mai ştii unde le-ai aruncat ? - N-am adresa, dar vă pot duce acolo.
Îi duce pe detectivi la un teren viran.
Salteaua dispăruse, dar somiera era încă acolo.
Poliţiştii confiscă somiera, o duc la laborator
şi descoperă sânge pe ea.
Problema e că nu au o mostră de sânge de-a lui Ron Rudin,
cu care s-o compare.
Să reţinem, Ron era carbonizat, rămăseseră doar oasele din el.
Detectivii apelează la procurorul districtual.
În primul rând, credem că lui Ron i-a fost tăiat capul.
Corpul i-a fost îndesat într-un cufăr şi apoi ars.
După cum se vede în poză, pare un cufăr vechi,
probabil de la magazinul de antichităţi al lui Margaret.
Pe somieră, e sânge.
Dar fiindcă a fost ars cadavrul,
trebuie să mergem la el acasă şi să căutăm urme de sânge.
Şi ne trebuie două mandate.
Unul pentru casă şi unul pentru magazin.
Bine, băieţi ! Baftă !
Da ?
Avem un mandat de percheziţie pentru incintă.
Mulţumesc. La o parte.
Avem un mandat de percheziţie pentru casă. Te rog, ia loc acolo.
Stai cu ea. Poftim, citeşte.
Alo ! Doamne ! Nu !
Notează tot ce iau. Absolut tot !
- Ce e, Joe ? Ce ai acolo ? - E o groază de sânge aici.
Am găsit pe tablou, pe tavan, după pat.
Să mergem.
Mă persecutaţi ! N-o să găsiţi nimic !
Mergeţi şi arestaţi-l pe vărul lui Ron şi restul familiei !
Ei au toţi banii, nu eu !
Deşi Margaret devine o persoană de interes în ancheta uciderii soţului ei,
tot încearcă să obţină bani.
Ron are o avere de 11 milioane de dolari.
Ea merge în instanţă şi se luptă cu administratorii averii lui,
ca să încerce să obţină o parte din averea lui Ron Rudin.
A doua zi, poliţiştii primesc o vizită de la vărul lui Ron.
Băieţi, vă caută un anume Rick Rudin.
- Adu-l aici. - Mersi.
- Ia loc. - Mulţumesc.
Îi recunosc meritele vărului meu. A fost un vizionar.
Ce scria în testament ?
A prevăzut că, dacă va fi ucis,
toate persoanele incluse în testament ar trebui anchetate pentru crimă.
V-am adus o copie a testamentului.
- Era şi Margaret acolo ? - Da.
- Cum a reacţionat ? - Glacial. Cu sânge-rece.
Când am vorbit cu avocatul care redactase acel document,
avocatul ne-a explicat că Ron se gândise în mod special la Margaret.
Dacă avea să fie ucis,
voia să se desfăşoare o anchetă extraordinară,
fiindcă credea că Margaret o să-l ucidă.
Ţinem legătura ?
- Da, mulţumim mult. - Şi eu.
- Exact ! - Deci Margaret e ucigaşa.
Dar nu-i putea tăia ea capul, pentru a-l căra apoi prin deşert singură.
De acord. Deci cine e complicele ?
Să supraveghem casa şi să-i ascultăm telefonul. Să vedem cine apare.
Cine naiba e tipul ăla ?
Nu ştiu, dar sigur n-a venit să livreze mâncare.
Fii atent, se giugiulesc !
Incredibil.
- Aş vrea să ştiu ce-i în geantă. - Şi eu, să-l oprim.
Trăia în Las Vegas, se considera un bărbat cuceritor
şi frecventa clubul privat din Las Vegas, unde era Margaret.
- Dle Torelli. - Spuneţi-mi Antonio.
Cu ce te ocupi ?
Vând uleiuri sfinte din Ţara Sfântă.
- Asta făceai cu Margaret Rudin ? - Mă comportam ca un prieten.
- Ne-am cunoscut la biserică. - Eşti un prieten de la biserică ?
De aia ţi-ai luat toate hainele din casa ei, într-o geantă ?
Află că, chiar înainte de dispariţia şi uciderea lui Ron,
acesta închiriase o furgonetă mare.
Asta arată că ai parcurs 500 km de când ai închiriat maşina asta.
Puteai merge dus-întors fără probleme din Vegas până la lacul Mohave,
unde a fost găsit cadavrul lui, în deşert.
Mergeam în L.A., într-o călătorie de afaceri.
- Am uitat ceva şi m-am întors. - Ce-ai uitat ? Capul lui ?
Recunoaşte că lucra pentru ea, că o cunoştea,
dar neagă că ar fi avut o relaţie romantică cu ea.
O să te prăjeşti, fiindcă l-ai ucis pe Ron Rudin.
O să te prăjeşti, şi nu în ulei sfânt.
- Vreau un avocat, îmi ştiu drepturile. - O să-ţi primeşti drepturile.
Se împrietenise cu ea şi a zis
că o ajuta cu computerele şi că erau doar prieteni.
Se pare că nu erau doar prieteni.
Băieţi, nu vreau să vă întrerup,
dar a venit Donna Robinson, sora lui Margaret Rudin.
- E în sala de conferinţe nr. 2. - Mersi. Nu se mai termină !
Sora lui Margaret, Donna, se întoarce în sfârşit împotriva ei
şi spune că ştie mai mult decât declarase.
Ce e, dnă Robinson ?
Ştiu că e sora mea, dar trebuie să vă spun ceva.
Ce ?
Sora mea a pus microfoane în biroul lui Ron. Ştia că o înşală.
Doamne !
- Iar are una. Uite, ascultă. - Nu vreau.
Ascultă.
- De ce nu-l părăseşti ? - Pe bune ?
Am divorţat de patru ori. Niciodată nu mă aleg cu nimic.
Credeţi că ea l-a ucis ?
Nu mă puteţi întreba asta, sunt sora ei !
Mai urmează un progres în caz,
când nişte scufundători amatori descoperă o armă în lacul Mead,
la 60 km de Las Vegas.
Îi sună un scufundător, care găsise o armă.
Poliţiştii curăţă arma,
fac teste de balistică, trag gloanţe cu această armă veche,
iar acestea se potrivesc cu glonţul extras din capul lui Ron.
Asta era arma care-l ucisese pe Ron Rudin.
Fusese ucis cu propriul pistol.
Atunci, probele au început să se contureze,
iar cazul a prins o nouă viaţă,
iar noi am început să lucrăm cu probele primite.
Dar nu doar detectivii sunt pe val.
Poliţiştii au în sfârşit destule probe ca s-o acuze pe Margaret Rudin.
Îi prezintă probele procurorului districtual.
Procurorul districtual cere
acuzarea lui Margaret Rudin de omor cu premeditare.
Este emis un mandat de arestare.
Poliţiştii merg s-o aresteze pe Margaret, dar ea dispăruse.
E aprilie 1997, iar Margaret Rudin e căutată de poliţie.
Au început căutările. N-o găseam, dispăruse.
Poliţiştii sunt foarte frustraţi că-şi pierduseră suspecta,
fiindcă durase mult să strângă probele necesare ca s-o acuze.
Poliţia apelează la presă, la televiziunea locală.
Merg şi la o emisiune îndrăgită,
"Cei mai căutaţi infractori din America",
care face un episod despre dispariţia lui Margaret Rudin, difuzat naţional.
Au sunat oameni din toată ţara,
au fost verificate toate indiciile primite, dar Margaret n-a fost găsită.
Margaret se ascunde de poliţie,
mai întâi într-un hotel sărăcăcios din Arizona,
unde lucrează la magazinul de suveniruri.
Apoi, când e descoperită, fuge în Mexic,
unde cunoaşte un pompier pensionar, aflat în concediu.
Ce te aduce aici ?
- Dacă ţi-aş zice, nu m-ai crede. - Te ascult.
- Sunt Chuck Hammer, se poate ? - Da, te rog. Lea Brown.
- Ce bei, Leah ? - Mint julep.
Un mint julep şi un burbon sec.
Chuck o invită pe Margaret să se mute la el, lângă Boston, Massachusetts.
Chiar când credeam că va rămâne un caz nerezolvat
şi Margaret dispăruse pentru totdeauna...
Cineva care urmărea "Cei mai căutaţi infractori din America"
vede episodul despre Margaret Rudin şi o recunoaşte.
Am sunat la poliţia din Boston
şi i-am pus în legătură cu informatorul.
Eu doar livrez pizza.
N-am făcut nimic.
Îi urmăreau casa.
Venise un băiat care livra pizza
şi-l convinseseră să lase un poliţist
să-şi pună tricoul pizzeriei
şi să-i ducă pizza la uşă.
Isteţi poliţişti ! Au făcut treabă bună.
Poliţiştii o găsesc pe Margaret Rudin speriată.
Se uită la poliţist şi-l întreabă dacă are legătură cu Las Vegas.
Şi gata, Margaret a fost arestată.
Cred că am răsuflat uşurată,
fiindcă povestea nu se mai termina.
A fost groaznic cum l-a ucis
şi ce au făcut cu cadavrul lui, l-au băgat în acel cufăr vechi.
A fost o zi extrem de grea.
Mi s-a rupt sufletul
că l-au tratat într-un mod atât de dezgustător.
Au pus cufărul pe malul apei şi i-au dat foc,
ca să nu mai rămână nimic din el sau din cufăr.
Când au plecat,
a început să plouă, cufărul era într-o râpă,
a început să curgă apa pe el şi a stins focul.
Deci multe probe criminalistice n-au mai fost distruse.
Poliţiştii au găsit o adevărată trusă de evadare.
Erau cărţi despre cum să-ţi faci acte de identitate false,
peruci de culori diferite.
Nu era fraieră.
Se dăduse drept e o fată din sud cu vorba dulce, inocentă, modestă.
Latura ei diabolică a ieşit la lumină cu vârf şi-ndesat.
Se pricepea să-şi ascundă multă vreme identitatea.
Comisese multe fapte grave în trecut.
Fusese căsătorită cu altcineva.
Avea cai, un grajd frumos,
şi mai voia un cal.
El îi zisese că atunci nu-şi permitea,
aşa că ea dăduse foc grajdului şi cailor,
ca să obţină banii din asigurare, şi-i obţinuse.
Altă dată, era căsătorită cu un bărbat
şi i-a cerut nişte bani.
El a spus că nu are în acel moment,
că îi va obţine, dar nu avea în acel moment.
A doua zi, copilul a venit de la şcoală,
iar corpul câinelui era într-un capăt al piscinei
şi capul, în celălalt capăt.
Nu era altcineva acolo în afară de Margaret.
Fusese căsătorită de mai multe ori, cu bărbaţi foarte înstăriţi
şi, dintr-un motiv sau altul,
când divorţase, nu obţinuse nicio parte din averile lor,
deci era cam nemulţumită.
Am aflat că intenţionase să vină în Vegas şi să-şi găsească
un soţ bogat, care să aibă grijă de ea toată viaţa.
Aşa intenţiona să-şi petreacă restul vieţii.
Îi plăceau şi antichităţile şi a crezut că va deveni
o mare proprietară de magazin de antichităţi din Las Vegas.
Se mărita mereu cu bărbaţi cu bani.
Îl reperase pe Ron şi-l cunoscuse la biserică,
dar mai mult ca sigur ştiuse cine e şi-l vizase special.
În curând, Margaret se întoarce în Las Vegas şi-şi aşteaptă procesul.
Procurorul districtual nu şi-a terminat treaba.
Încă e un caz cu dovezi indirecte,
încă n-au martor ocular la crimă, sau amprente digitale.
Durează şase ani şi apoi, în 2001, Margaret e judecată
pentru interceptare şi omor cu premeditare.
Antonio Torelli cooperează cu procurorul districtual
şi primeşte imunitate împotriva acuzării.
Şi sora lui Margaret acceptă să depună mărturie.
Eram cu Margaret când a cumpărat magnetofoanele,
ca să-l spioneze pe Ron.
Probele privind interceptarea au venit de la sora ei,
care a depus mărturie la procesul împotriva ei.
I-am zis să termine. O lua razna.
Mă îngrijorau juraţii, fiindcă nu mai fusesem la procese,
deci nu ştiam cum să le interpretez expresiile.
Ron Rudin iubea femeile, poate prea mult.
Toate femeile cu care s-a căsătorit au încercat să-l schimbe,
dar n-a funcţionat.
Toate l-au părăsit, cu excepţia uneia, Margaret cea lacomă,
care, nereuşind să-l schimbe, nu l-a părăsit, ci l-a ucis.
Mai întâi, a pus microfoane în biroul lui Ron.
În loc să-l confrunte pe Ron, să se comporte cu demnitate,
se coboară la nivelul lui şi începe şi ea o idilă.
Se întoarce abia mâine.
Apoi, îi vine ideea grozavă
că viaţa ar fi minunată cu milioanele lui Ron, dar fără Ron.
Îl împuşcă pe Ron de cinci ori, cu propria lui armă.
I-au tăiat capul, apoi l-au pus, cu trup cu tot,
în unul dintre cuferele vechi ale lui Margaret,
pe care l-au dus în deşert şi i-au dat foc.
Pentru toate infidelităţile lui, Ron merita să fie făcut de râs.
Dar nu merita să fie ciuruit de gloanţe, apoi mutilat
şi ars ca un gunoi.
Fiindcă şi-a ucis cu sânge-rece al cincilea soţ,
Margaret Rudin merită să rămână tot restul vieţii după gratii.
Juraţii au deliberat destul de puţin timp.
Rugăm acuzata să se ridice.
Doamnă prim-jurat, vă rog să vă ridicaţi.
Înţeleg că juraţii au ajuns la un verdict.
Da, doamnă judecător.
La acuzaţia de omor cu premeditare, ce spun juraţii ?
Vinovată.
Nu ! Sunt nevinovată !
Veţi fi reţinută, în aşteptarea pronunţării sentinţei.
Dle poliţist, te rog s-o iei pe acuzată.
Nu ! Vă rog, nu !
Margaret e condamnată
pentru omor cu premeditare şi interceptare
şi primeşte 20 de ani închisoare.
Am fost în al nouălea cer când au pronunţat-o vinovată.
Încă îşi susţine nevinovăţia.
Zice că administratorii i-au înscenat totul şi i-au luat toţi banii.
Asta a fost ultima ei apărare.
Sunt dezamăgit că n-am putut să formulăm acuzaţii
împotriva cui o ajutase să se debaraseze de cadavru,
dar am prins persoana principală vinovată de uciderea lui,
şi s-a făcut dreptate.
Nu va şti nimeni niciodată
de ce a rămas Ron cu Margaret, când a bănuit că voia să-l ucidă.
Avem infidelitate, complot.
Ca-n vechiul proverb: cum îţi aşterni, aşa dormi.
Din păcate, exact asta a păţit bietul Ron Rudin.