MARȚIANUL
Acidalia Planitia
NASA - Ares 3 - locul de aterizare Ziua 18.
Stați în raza vizuală a celorlalți.
Hai să o facem pe NASA mândră azi.
Cum merge, Watney?
Vei fi fericit să auzi asta.
În secțiunile 20-28,
particulele au fost predominant grunjoase,
dar în 29, au granulația
mult mai mică și ar fi ideale pentru analiză chimică.
Ați auzit?
Mark a descoperit pământ. Să alarmăm media?
Scuze, ce faci tu azi, Martinez?
Te asiguri că vehiculul de ascensiune stă încă drept?
Află că verificarea vizuală a echipamentului
e vitală pentru succesul misiunii. De asemenea, aș vrea să raportez
că vehiculul de ascensiune stă încă drept.
Watney, îți ții canalul deschis,
ceea ce îl face pe Martinez să răspundă,
ceea ce înseamnă că toți trebuie să ascultăm,
ceea ce mă supără.
Am înțeles. Martinez, căpitanul ar dori să
taci din gura aia înțeleaptă.
Preferăm alt adjectiv pentru a descrie gura lui Martinez.
Beck taman m-a insultat?
E "doctor Beck", și da.
Pot să opresc radioul de-aici, comandante.
Doar spune-mi.
Stai așa, Johanssen. Comunicarea e importantă...
Închide-l.
Scuze pentru țăranii ăștia, Vogel.
Accept.
De câte mostre avem nevoie, comandante?
7. Fiecare de 100 de grame.
Avem o actualizare a misiunii. Un avertisment de furtună.
Comandante, ar trebui să vii înăuntru. Vrei să vezi asta.
Ce e?
- Un avertisment de furtună. - Am văzut azi dimineață.
Vom fi înăuntru până ajunge aici.
Da, au actualizat estimările.
Furtuna va fi mult mai rea.
Martinez, cum arată?
Nu-i a bună.
1200 de kilometri diametru,
în unghi de 24.41°.
Vine drept spre noi.
În baza estimărilor curente, are o forță de
8600 newtoni?
La cât trebuie să anulăm misiunea?
7500.
Mai mult de atât, și nava se răstoarnă.
Plecăm pur și simplu?
Pregătiți-vă de anulare.
Există o marjă de eroare în estimări.
Am putea să așteptăm să treacă.
Hai să așteptăm.
Comandante?
Pregătiți-vă pentru decolarea de urgență.
Comandante?
Plecăm. E un ordin.
Martinez, cât mai e până decolăm?
12 minute.
Vizibilitatea e aproape zero.
Dacă se pierde cineva, luați-vă după telemetria costumului meu.
- Ești gata? - Gata.
- Ești bine? - Da.
Comandante, suntem la 10° și nava se răstoarnă la 12,3°.
S-ar putea să o putem opri din cădere cumva.
Cum?
Folosim cablurile de la arborele de comunicații
ca să o ancorăm cu roverele.
Watney!
Atenție! Breșă în costum detectată.
Ce s-a întâmplat? Watney, răspunde!
Înainte de a îi pierde telemetria, i s-a activat alarma de presiune.
- Unde era ultima oară? - Nu știu unde e...
Cum sunt semnele vitale de pe costumul lui?
Am pierdut semnalul de pe costumul lui Watney.
- Beck? - Da?
Cât timp poate supraviețui decompresiei?
Mai puțin de un minut.
Aliniați-vă. Mergem către vest.
Poate că e pe jos. Aveți grijă să nu călcați pe el.
Atenție!
Suntem la 10,5°.
Înclinare excesivă.
Ajungem la 11... Atenție!
...din cauza rafalelor de vânt.
Am înțeles.
Toată lumea, urmăriți costumul lui Martinez.
Vă va duce la sas. Intrați și pregătiți-vă de lansare.
- Dar tu, comandante? - Îl mai caut.
Mergeți. Hai!
Watney!
Watney, raportează!
Înclinație de 11,6°. Încă puțin și cădem.
Dacă e nevoie, desprinde-te.
Chiar crezi că te-aș lăsa în urmă?
E un ordin, Martinez.
Mark!
Mark,
mă auzi?
Martinez, cu radarul de proximitate
nu poți detecta costumul lui Watney?
E făcut să îl vadă pe Hermes de pe orbită,
nu o bucățică de metal de pe costumul cuiva.
- Încearcă. - Am înțeles.
La ce se gândește?
Știe că nu poți vedea în infraroșu printr-o furtună de nisip.
Se agață de orice.
Nu detectează nimic radarul de proximitate.
- Nimic? - Nu.
Abia dacă văd habitatul.
Comandante, știu că nu vrei să auzi asta, dar...
Mark e mort.
Comandante...
Hei,
ce naiba e cu tine, omule?
Prietenul meu a murit. Nu vreau să îmi moară și comandantul.
Avertisment de stabilitate.
- Se va întoarce! - Comandante,
trebuie să te întorci la navă, acum.
13°. Dacă trecem de atât nu mai putem face nimic.
Mai am un truc, și apoi îți urmez ordinele, comandante.
Ai aprins OMS-ul?
Da.
Comandante!
Sunt pe drum.
Johanssen, hai să mergem.
Mark!
Suntem stabili la 11,5°.
Gata de plecare la comanda ta.
Gata de lansare.
Comandante?
Trebuie să îmi spui verbal ordinul.
Lansează.
În jurul orei de 4:30 dimineața CST,
sateliții noștri au detectat o furtună
apropiindu-se de locul misiunii Ares 3 pe Marte.
La ora 6:45, furtuna a devenit violentă,
și nu am avut de ales decât să anulăm misiunea.
Mulțumită acțiunilor rapide ale comandantului Lewis,
astronauții Beck, Johanssen, Martinez și Vogel
au reușit să ajungă în vehiculul de ascensiune
și să execute o lansare de urgență la 7:28 CST.
Din nefericire, în timpul evacuării, astronautul Mark Watney
a fost lovit de dărâmături și omorât.
Comandantul Lewis și restul echipajului au reușit
să intercepteze Hermes în siguranță, și acum se întorc acasă,
dar Mark Watney e mort.
- Director Sanders! - Domnule Sanders...
Nivelul de oxigen: Critic.
Nivelul de oxigen: Cri...
Presiune: Stabilă.
La naiba.
Bine.
Salut, sunt Mark Watney, astronaut.
Înregistrez acest jurnal
în caz că nu voi supraviețui.
E ora 6:53
a zilei 19, și...
sunt în viață.
Evident, dar
cred că va fi o surpriză pentru echipajul meu
și pentru NASA
și pentru toată lumea.
Surpriză!
Nu am murit în ziua 18.
Din câte îmi pot da seama,
antena asta de comunicații s-a rupt,
mi-a distrus biomonitorul,
și apoi m-a găurit și pe mine.
Dar antena și sângele coagulat
au reușit să izoleze ruptura din costum, ceea ce m-a ținut în viață,
chiar dacă echipajul a crezut că murisem.
Nu am cum să contactez NASA,
și chiar dacă aș putea, ar lua
4 ani până ce o misiune cu echipaj uman ar ajunge la mine.
Misiunea mea era proiectată să mai țină încă 30 de zile.
Dacă oxigenatorul se strică, mă voi sufoca,
dacă filtrul de apă se strică, voi muri de sete,
dacă adăpostul se fisurează, voi face implozie.
Și dacă printr-un miracol, niciuna nu se va întâmpla,
în cele din urmă voi rămâne fără mâncare.
Așa că...
Da.
N-o să mor aici.
Ziua 21
32,
33,
34,
35, 36,
Pui dulce și acru.
Bine, hai să facem calculele.
Misiunea noastră trebuia să dureze 31 de zile.
Ca să fie, au trimis mâncare pentru 68 zile, asta pentru 6 oameni.
Deci doar pentru mine, asta înseamnă 300 de zile,
pe care presupun că le pot extinde la 450 dacă raționalizez.
Deci, trebuie să găsesc un mod
de a crește mâncare cât pentru trei ani aici,
pe o planetă pe care nu crește nimic.
Din fericire,
eu sunt botanistul.
Marte va ajunge să se teamă de
puterile mele de botanist.
Presiune: Stabilă.
A ieșit capsa.
Ziua 24
Du-te naibii, Marte.
Ziua 31
Johanssen, doamne.
Ziua 36
Problema e apa.
Am creat 126 metri pătrați de sol.
Fiecare metru cub de sol are nevoie de 40 litri de apă
ca să fie arabil.
Așa că trebuie să fac o mulțime de apă.
Partea bună e că știu rețeta.
Iei hidrogen, adaugi oxigen, și le dai foc.
Am aici
sute de litri de hidrazină nefolosită din combustibil,
și dacă trec hidrazina printr-un catalizator de iridiu,
se va separa în N2 și H2.
Și apoi dacă conduc hidrogenul într-un spațiu mic,
și îi dau foc...
Din fericire, în istoria omenirii,
nimic rău nu s-a întâmplat
dând foc hidrogenului.
NASA urăște focul,
din cauza chestiei cu "focul în spațiu omoară pe toată lumea",
așa că tot ce ne-au trimis aici e rezistent la foc,
cu excepția...
lucrurilor personale ale lui Martinez.
Îmi pare rău, Martinez, dar dacă nu voiai să-ți umblu prin lucruri,
nu trebuia să mă lași să mor pe o planetă pustie.
Apropo, presupun că vei fi de acord cu asta, considerând situația mea.
Mă bazez pe Tine.
Deci, da.
M-am aruncat în aer.
Cel mai probabil,
am uitat să
iau în calcul oxigenul în plus
pe care îl expirăm.
Pentru că sunt prost.
Mă voi întoarce la treabă
imediat ce nu îmi mai țiuie urechea.
Fapt divers: Așa a apărut Laboratorul de Propulsie cu Jet.
Cinci tipi de la Caltech încercau să fabrice
combustibil pentru rachete, și aproape și-au dat foc la casă.
În loc să-i dea afară și să-i trimită la vreo
fermă, le-au spus să continue cercetările.
Și acum avem un program spațial.
Bun.
Ziua 48
Ziua 54
Salutare!
Națiunea a fost norocoasă să îl aibă pe Mark în programul spațial.
Pierderea sa va fi adânc simțită,
dar membrii NASA vor continua
mereu înainte, în misiunea agenției.
Prin asta, vor onora posteritatea
pe care Mark o lasă în urma sa,
și vor garanta că sacrificiul său nu a fost în van.
Vincent Kapoor Director al misiunilor marțiene, NASA
Am onoarea de a vorbi nu doar oamenilor acestei națiuni,
ci oamenilor din întreaga lume.
Mi s-a părut un discurs frumos, apropo.
Aș vrea să îmi autorizezi satelitul.
Nu se va întâmpla.
Avem finanțate cinci misiuni Ares.
Cred că pot face congresul să ne autorizeze șase.
- Nu. - Ares 3 a evacuat după 18 zile.
Mai sunt rezerve cât pentru jumătate de misiune acolo.
Pot să o vând la o fracțiune din costul unei misiuni obișnuite.
Tot ce vreau să știu e cât mai avem.
Nu ești singurul care are nevoie de satelit.
Vine misiunea de provizii pentru Ares 4,
ar trebui să ne concentrăm pe craterul Schiaparelli.
Avem 12 sateliți acolo, sunt sigur că putem folosi câteva ore...
Nu-i vorba de timpul la sateliți, Vince.
Suntem o organizație din domeniul public.
- Trebuie să fim transparenți. - Bine.
În secunda în care îndreptăm un satelit către locul ăla
îi dau lumii poze cu cadavrul lui Mark Watney.
Ți-e teamă de o problemă cu relațiile publice?
Normal că mi-e teamă de o problemă cu relațiile publice.
Încă o misiune?
Congresul nu ne va mai rambursa nici o agrafă
dacă pun un astronaut mort pe prima pagină în Washington Post.
Nu se duce nicăieri, Teddy.
Nu se va descompune.
Va fi acolo pentru totdeauna.
Meteorologii estimează că va fi acoperit de nisip
cu vreme normală în timp de un an.
Nu putem aștepta un an. Avem treabă de făcut.
Ares 5 nu va fi lansat nici în 5 ani. Avem destul timp.
Bine.
Gândește-te la asta:
Chiar acum, lumea e de partea noastră.
Compătimesc familia Watney.
Ares 6 i-ar putea aduce corpul acasă.
Nu spunem că ăsta e scopul misiunii, dar clarificăm că
ar fi o parte. O prezinți așa.
Primim mai multă susținere de la congres.
Dar nu dacă așteptăm un an.
Dacă așteptăm un an, nimănui nu-i va mai păsa.
Controlul misiunilor, NASA Johnson Space Center, Houston, Texas
01:30 dimineața
Mindy Park Comunicații prin satelit, NASA
Vincent Kapoor.
7, 6, 2...
Acidalia Planitia.
Bună. Paza?
Sunt Mindy Park de la Comunicații prin satelit.
Am nevoie de contact de urgență cu Vincent Kapoor.
Da, el.
Da, este o urgență.
02:30 dimineața
Cât de sigur?
100%.
Cred că glumești.
Demonstrează-mi.
În primul rând,
panourile solare au fost curățate.
Puteau fi curățate de vânt.
Dă înapoi.
Uite-te la roverul 2.
Conform jurnalelor, comandantul Lewis l-a scos în ziua 17
și l-a băgat în habitat pentru a-l încărca.
A fost mutat.
Se poate să fi uitat să noteze mutarea.
Improbabil.
De ce nu o întrebăm pe Lewis?
Hai să facem legătura și să o întrebăm chiar acum.
Nu. Dacă Watney chiar e în viață, nu vrem să știe echipajul Ares 3.
Cum poți să nu le spui?
Mai au încă 10 luni în călătoria spre casă.
Mersul prin spațiu e periculos. Trebuie să fie vigilenți și neperturbați.
Dar ei deja cred că e mort.
Și ar fi devastați să afle că l-au lăsat acolo în viață.
Îmi pare rău, dar nu te-ai gândit prea bine. Adică ce-o să spunem?
Dragă America, vă mai amintiți de astronautul ăla pe care l-am omorât
și pentru care am făcut o înmormântare frumoasă?
Se pare că e în viață și noi l-am lăsat pe Marte.
Greșeala noastră. Cu bine, NASA.
Adică realizezi câte oale o să se spargă în capul nostru?
Ce facem cu publicul?
Legal, avem 24 de ore până când trebuie să publicăm pozele.
Dăm o declarație, nu vrem să își dea oamenii singuri seama.
Da, domnule.
Dar dacă calculez eu bine, o să moară de foame
mult înainte de a îl putea ajuta noi.
Vă imaginați prin ce trece acolo?
E la 80 de milioane de kilometri depărtare de casă,
și crede că e complet sigur și că am renunțat la el.
Ce îi face asta unui om, psihologic vorbind?
La ce s-o gândi acum?
Sunt sigur că voi muri aici
dacă mai ascult mult din muzica asta groaznică disco.
Doamne, comandante Lewis,
nu puteai și tu să aduci ceva din secolul ăsta?
Nu, nu o să întorc ritmul. Refuz.
Ce încercări de a lua contact cu Mark Watney s-au făcut?
Lucrăm la asta.
Are destule provizii pentru a supraviețui?
Vom cerceta.
Ce spune agenția? Vă veți da demisia?
Nu.
Ziua 70
Trebuie să încep să mă gândesc pe termen lung.
Următoarea misiune NASA e Ares 4,
și ar trebui să aterizeze în craterul Schiaparelli,
la 3.200 de kilometri de aici.
3.200 kilometri.
Peste patru ani, când ajunge următorul echipaj Ares,
va trebui să fiu acolo.
Adică trebuie să ajung la crater.
Bine, deci uite care-i necazul:
Am un Rover funcțional, proiectat să meargă maximum 35 de kilometri
înainte ca bateria să trebuiască reîncărcată la habitat.
Asta e problema A.
Problema B
e că această călătorie îmi va lua vreo 50 zile,
așa că trebuie să trăiesc timp de 50 de zile
într-un Rover ce susține viața pe Marte cât o dubă mică.
Așa că,
confruntându-mă cu șanse minime, îmi rămâne o opțiune.
Va trebui să fac știință cât cuprinde.
Am avut succes.
Am dublat timpul bateriei
luând de la roverul 1,
dar, dacă folosesc radiatorul,
voi consuma jumătate de baterie
în fiecare zi.
Dacă nu îmi folosesc radiatorul,
voi fi
ucis lent de către legile termodinamicii.
Mi-ar plăcea să rezolv problema asta acum,
dar din nefericire, mi-au înghețat ouăle.
Gata, mă-ntorc. Mă-ntorc.
Vestea bună: S-ar putea să am o soluție la problema cu căldura.
Veste proastă:
Trebuie să dezgrop generatorul termoelectric cu radioizotopi.
Dacă-mi aduc bine aminte instructajul,
Una dintre lecții se numea:
Nu dezgropa cutia mare plină cu plutoniu, Mark.
Înțeleg. RTG-urile sunt bune pentru sateliți,
dar dacă se strică în jurul oamenilor,
gata cu oamenii.
De-asta l-am îngropat când am venit,
și am arborat un steag,
ca nu cumva să fim atât de proști încât să-l dezgropăm din greșeală.
Dar atâta vreme cât nu-l stric,
aproape am spus "totul va fi bine" cu voce tare.
Ideea e că nu-mi mai e frig.
Și, sigur, aș putea să mă gândesc că
mi-e cald mulțumită unui radioizotop instabil
care stă fix în spatele meu, dar acum am probleme mai mari.
Am cercetat fiecare fișier
de pe calculatorul comandantului Lewis,
și ăsta e în mod oficial cântecul cel mai puțin disco pe care îl are.
Unde se duce Watney?
Credem că se pregătește pentru o călătorie.
A făcut teste progresive,
ducând roverul la drumuri din ce în ce mai lungi.
În ce scop? De ce ar pleca de la habitatul relativ în siguranță?
Credem că vrea să se ducă la locul de aterizare al misiunii Ares 4
pentru a lua contact cu noi, dar e un joc periculos.
Dacă am putea vorbi cu el,
i-am spune să stea pe loc
și să aibă încredere că facem tot ce putem
pentru a îl aduce acasă în viață.
Mulțumesc.
Nu spune "îl aducem acasă în viață", Vincent.
Interviurile astea nu sunt ușoare.
Doamne ferește să spun ceva proactiv și pozitiv.
Annie?
Nu-l mai lăsăm pe Vincent la televizor. Am înțeles.
76 de kilometri. Citesc eu bine?
Mă întrebați pe mine?
Da.
Da, domnule.
Mark a condus două ore îndepărtându-se de habitat,
a făcut o scurtă pauză și apoi a mai condus încă două.
Credem că în pauză a schimbat bateriile.
Nu și-a luat oxigenatorul? Sau filtrul de apă?
La fiecare 41 de ore e o fereastră de 17 minute,
așa funcționează orbitele, deci
e posibil să fi ratat ceva.
Reduceți fereastra la 4 minute.
Îți dau autoritate totală
asupra traiectoriilor sateliților și ajustărilor orbitale. Rezolvă.
Bine.
Să presupunem că domnișoara Park nu a pierdut nimic,
deci Mark nu se duce la Ares 4.
Încă.
Dar e destul de deștept ca să-și dea seama că e singura sa șansă.
Bruce, cât de repede putem duce provizii acolo?
Cu poziția lui Pământ și Marte,
va lua 9 luni,
și ne va lua 6 luni să o construim.
Trei luni.
- Trei? - Vei spune că e imposibil,
apoi eu voi face o remarcă despre eficiența echipei JPL,
și după aia tu vei face calculele și vei spune ceva gen:
"Munca peste program va fi un coșmar."
Munca peste program va fi un coșmar.
Pune-te pe treabă. Fac eu rost de bani.
Mitch Henderson Director de zbor Hermes, NASA
Trebuie să îi spunem echipajului.
Mitch, am discutat asta.
Nu, tu ai hotărât singur.
Eu trebuie să decid ce e cel mai bine pentru echipaj.
Merită să știe.
Odată ce avem un plan de salvare, le vom spune.
Altfel e în aer.
Bruce spune că în trei luni ne poate face rost de transport.
Asta e tot ce contează acum.
Vom face tot ce putem.
Mark moare dacă nu.
Ziua 79
Au trecut 48 de zile de când am plantat cartofii.
Acum e timpul să culegem și să însămânțăm din nou.
Au crescut chiar mai bine decât mă așteptam.
Am acum 400 de plante de cartof sănătoase.
Le-am săpat, având grijă să las plantele în viață.
Cele mici sunt pentru însămânțare,
cele mari sunt proviziile mele de mâncare.
Toți sunt cartofi naturali, organici, crescuți pe Marte.
Nu auzi asta în fiecare zi, nu?
Apropo, nimic nu contează
dacă nu găsesc o cale de a lua contact cu NASA.
Știu ce voi face.
Se mișcă din nou.
Unde naiba se duce?
Nu și-a schimbat traiectoria de 13 zile.
Nu merge deloc către Ares 4.
Poate că nu merge de-a dreptul.
O încerca să evite vreun obstacol.
Ce obstacol?
E Acidalia Planitia. Nu e nimic acolo, decât...
Ce?
Îmi trebuie o hartă.
- Ce faci, omule? - Scuze.
Pot împrumuta asta?
Bine, deci unde e localizat habitatul?
31,2° nord, 28,5° vest.
Unde e Watney?
Aici.
Bine.
Știu unde se duce.
Îmi trebuie un avion.
Laboratorul de Propulsie cu Jet Pasadena, California
- Salutare. - Bună.
- A fost bun zborul? - Da.
E în magazie. După colț.
- Vincent. Bună ziua. - Îmi pare bine să te văd.
Care sunt șansele ca Mark să îl repună în funcțiune?
Greu de spus.
Am pierdut semnalul din 1997.
Credem că a cedat bateria.
Dar trebuie să spun că a durat de 3 ori mai mult decât ne așteptam.
Nu critic pe nimeni de la JPL.
Trebuie să vorbesc cu cine era aici în '97.
Sunt deja aici. Echipă!
Vi-l prezint pe Vincent Kapoor, directorul misiunilor marțiene NASA.
- Domnule Vincent. - Îmi pare bine.
Aceștia sunt membrii proiectului inițial.
- Asta e copia? - Da, domnule.
Bine, hai să vedem.
Pathfinder.
Ziua 109
Haide, haide.
- Doamne! - Bun...
Starea de transmisie: așteptăm semnalul de telemetrie.
Bun...
Semnal primit.
Bun. Camera.
Vine.
Mă recepționați?
Da.
Nu.
Îndreaptă camera către da.
Semnalul călătorește timp de 32 de minute.
Tot ce poate el face e să pună întrebări cu da și nu
și tot ce putem face noi e să rotim camera.
Nu va fi o conversație prea productivă.
Tim. Întoarce camera.
Am înțeles.
Îndrept camera.
Da!
Uite care-i necazul:
Cumva, trebuie să purtăm
conversații complexe de inginerie astrofizică
folosind doar o cameră foto
din 1996.
Din fericire,
camera se rotește.
Așa că pot face un alfabet.
Nu poate fi alfabetul nostru.
26 de caractere, plus un semn de întrebare,
asta înseamnă 13° de arc pe caracter.
E mult prea îngust.
Nu aș putea ști încotro arată camera.
Hexadecimale.
Hexadecimalele ne salvează.
M-am gândit că măcar unul dintre voi
ținea o tabelă ASCII pe-aici.
Și am avut dreptate.
Doamnelor și domnilor, v-o prezint pe super-tocilara Beth Johanssen,
care mai are și
Zork II and the Leather Goddesses of Phobos
pe laptopul ei personal.
Serios, Johanssen, ai un monument de singurătate acolo.
Nu că m-aș plânge. Ce să mai zic de mine relativ la singurătate?
Știu ce vrea să facă.
F,
1,
F,
7, W
Cât de viu?
Vincent. Vincent!
Trezește-te.
Sunt bine. Am fost înjunghiat de antenă.
Biomonitorul a fost distrus.
Echipajul a avut motive să creadă că am murit. Nu e vina lor.
Acum că putem purta conversații mai complicate,
oamenii isteți de la NASA mi-au trimis instrucțiuni
despre cum să conectez roverul la Pathfinder.
Dacă injectez puțin cod, doar 24 de instrucțiuni,
în sistemul de operare al roverului,
NASA poate lega roverul de frecvența de transmisie a lui Pathfinder
și suntem gata de treabă.
"Mark. Sunt Vincent Kapoor.
Ne uităm la tine din ziua 58.
Toată lumea îți ține pumnii.
Bună treabă, să îl aduci pe Pathfinder.
Lucrăm la planuri de salvare,
iar între timp, pregătim o misiune de provizii
ca să te ținem hrănit
până ce ajunge Ares 4."
Bine.
"Mă bucur să aud asta. Abia aștept să nu mor."
"Cum e echipajul? Ce au spus când au aflat că sunt în viață?"
Mă recepționați? Mark.
Puteți să ne lăsați singuri, vă rog?
- Eu? - Da, tu.
Doar puțin.
Ar trebui să îi spunem.
"Nu i-am spus încă echipajului
că ești în viață.
Trebuie să se concentreze
pe misiunea lor."
Ce naiba?
Ce naiba!?
Zice:
"Nu știu că sunt în viață?
Care... cuvânt urât la gerunziu,
cuvânt urât din nou... e problema voastră?"
"Mark, te rog,
ai grijă la limbaj.
Tot ce scrii e difuzat
în direct în toată lumea."
A, da?
O, doamne.
Da, domnule. E foarte stresat.
Înțeleg. Lucrăm la asta.
Sunt sigur că nu a vrut să spună asta, domnule.
Mulțumesc, domnule președinte.
Problema e că Mark are dreptate.
Cu cât așteptăm mai mult, cu atât mai rău va fi.
Trebuie să îi spunem echipajului.
Spui asta pentru că Vincent e în Pasadena
și nu te poate contrazice.
Nu ar trebui să răspund în fața lui Vincent.
Sau a oricui altcuiva.
E timpul, Teddy.
HERMES 4 luni după plecarea de pe Marte
Comandante Lewis?
Spune.
Transferul aproape s-a terminat.
Am înțeles. Vin acum.
Te grăbești.
Da.
Fiul meu a împlinit 3 ani ieri.
Ar trebui să fie poze de la petrecere.
Sunt o mulțime de date personale.
Vi le trimit pe laptopuri acum.
Nu-mi trebuie să citesc e-mailurile ciudate și fetișiste ale lui Vogel.
Sunt actualizări de telemetrie.
Fiecare cu ce-i place.
E un mesaj video. Se adresează întregului echipaj.
- Pune-l. - Haideți, băieți.
Vreau să văd telemetria aia.
Bună. Sunt Mitch. Mitch Henderson.
Am niște știri.
Nu am cum să spun asta mai menajat.
- Mark Watney trăiește. - Doamne.
Știu că e o surpriză
și știu că aveți o mulțime de întrebări,
dar uite cum stă treaba pe scurt:
Trăiește și e sănătos.
Am descoperit asta acum două luni
și ne-am decis să nu vă spunem.
- Două luni! - Doamne.
Personal, m-am opus ferm acestei decizii.
Vă spunem acum pentru că
în sfârșit putem comunica cu el
și avem un plan de salvare, dar
vă vom trimite un raport scris care să descrie toată treaba.
Dar nu e vina voastră.
Mark spune asta de fiecare dată când vine vorba.
Așa că, da...
E nevoie de ceva timp ca să asimilați asta.
Trimiteți orice întrebare vreți. Vă vom răspunde.
Am terminat.
- Aoleu. - E în viață.
- L-am lăsat în urmă. - Nu.
Am plecat cu toții.
Voi doar urmați ordinele.
L-am lăsat în urmă.
Ziua 128
Acum că NASA pate vorbi cu mine, nu-i mai pot face să tacă.
Vor vești despre fiecare sistem al habitatului.
Au o cameră plină de oameni care se ocupă de microbi.
Ceea ce e minunat.
Nu vreau să par arogant sau cine știe ce, dar totuși
sunt cel mai mare botanist de pe planeta asta.
Un mare avantaj al comunicării cu NASA sunt e-mailurile.
Primesc pachete de date ca atunci când eram pe Hermes.
Am primit chiar și unul de la președinte.
Totuși, cel mai tare
a fost de la Universitatea din Chicago, unde am terminat eu.
Mi-au spus că odată ce crești o recoltă undeva,
ai colonizat în mod oficial acel loc.
Așa că, tehnic vorbind,
am colonizat planeta Marte.
Ia de-aici, Neil Armstrong!
Pe lângă asta, mi-a fost cerut să pozez pentru o fotografie
la următoarea transmisie.
Încerc să-mi dau seama dacă să merg pe poziția de licean
sau "cochet și natural".
Dar...
nu știu cum va arăta cu costumul de astronaut.
Ce face?
Am cerut of fotografie, și se crede Fonz?
Fii recunoscătoare că am primit ceva, Annie.
Nu pot folosi asta, Vincent, știi. Îmi trebuie o poză cu fața lui.
I-aș putea cere să își scoată casca, dar atunci, știi,
ar muri.
Vom publica poza împreună cu detaliile operațiunii de salvare.
Vreau să anunț lansarea
unei misiuni cu provizii la anul, în timpul ferestrei Hohmann.
Bruce, echipa ta e încă la zi?
Va fi la limită, dar vom reuși.
9 luni de călătorie înseamnă că sonda va ajunge pe Marte
în ziua 868.
Putem primi analizele echipei de botanică?
Da. Estimează că recoltele lui Mark vor rezista până în ziua 912.
Recunosc cu îmbufnare că a făcut o treabă bună.
Cu îmbufnare?
Da, Mark are tendința de a le spune să se ducă naibii
ori de câte ori se îndoiesc de vreuna din deciziile lui.
Fă legătura cu el, Vincent.
Nu ne putem permite nicio greșeală de comunicare.
Nu-mi place marja asta.
Are mâncare pentru 904 zile și noi ajungem acolo în ziua 868.
Asta presupunând că nu se întâmplă nimic rău.
Breșă în costum detectată.
Nivelul de oxigen: Critic.
Nivelul de oxigen: 10%.
Nivelul de oxigen: 5%.
Presiunea costumului: Stabilă.
Presiune: Stabilă.
S-au dus!
S-au dus! S-au dus!
Recoltele sunt moarte.
Lipsa completă a presiunii a evaporat majoritatea apei
și orice bacterii rămase au murit în temperaturile de sub 0°,
fiind expuse la atmosfera lui Marte.
Cât timp mai are?
Mai poate consuma cartofii pe care îi are,
dar nu mai poate cultiva alții, așa că...
200 de zile.
Cu mâncarea pe care o mai are ajunge la cât? Ziua 411?
Cu cartofii, 609.
Deci până la ziua 868, va fi mort demult.
Trebuie să lansăm cât mai repede posibil,
ceea ce schimbă timpul de tranzit.
Lucrăm la asta.
Estimări preliminare indică o călătorie de 414 zile.
Acum e ziua 135,
ne trebuie 13 zile să montăm motoarele și să facem verificări,
ceea ce îi dă lui Bruce și echipei sale
47 de zile să construiască sonda.
Te las pe tine să îl suni pe Bruce, să-i spui noutățile.
Bine.
Trebuie să-mi schimb hainele.
Ziua 136
Dragă Mark,
se pare că
NASA ne lasă să vorbim cu tine acum,
iar eu
am tras paiul scurt.
Ne pare rău
că te-am lăsat în urmă pe Marte,
dar pur și simplu nu ne place de tine.
Pe lângă asta,
e mult mai mult loc
pe Hermes fără tine.
Trebuie să facem cu rândul îndatoririle tale,
dar totuși,
e doar botanică.
Nu e o știință adevărată.
Cum e pe Marte?
Dragă Martinez,
E bine pe Marte.
Am aruncat în aer habitatul din greșeală,
dar din nefericire,
toată muzica disco a comandantului Lewis
a supraviețuit.
"dar din nefericire, toată muzica disco
a comandantului Lewis a supraviețuit."
În fiecare zi, mă duc afară
și mă uit la orizonturile întinse.
"În fiecare zi, mă duc afară
și mă uit la orizonturile îndepărtate."
Doar pentru că pot.
"Doar pentru că pot."
Spune-le celorlalți că îi salut.
Așa voi face, amice.
Presiune: Stabilă.
5,
10,
52.
Rich.
Rich, trezește-te.
Rich Purnell Astrodinamică
Scuze, dar ne-au cerut traiectoria sondei.
Cât e ceasul?
E 3:42.
Uite, știu că o luăm pe dos,
dar nu putem spune o dată sigură de lansare cu atâtea variabile.
E în regulă.
Modelele alternative iau 414 zile de la lansare să ajungă pe Marte.
Variază puțin în durata arderii,
iar combustibilul necesar e aproape identic.
Nu e un timp bun de lansare, nu?
Da, Pământul și Marte sunt foarte prost poziționate.
Cred că aproape ar fi mai ușor să...
Ar fi mai ușor să ce?
Îmi mai trebuie cafea.
- Ești bine? - Da.
Aproape ar fi mai ușor să ce?
Înțelegi că sunt șeful tău, nu?
Hai să punem întrebarea cea mai scumpă.
Va fi gata sonda la timp?
- Suntem în urmă. - Spune-mi un număr.
15 zile. O pot face în 15 zile.
Bine. Hai să creăm 15 zile.
13 zile să montăm sonda. Putem scădea?
De fapt, ia doar 3 zile să facem asta.
- Și o putem face în 2, nu? - O pot face în 2.
10 zile de teste și verificări.
Cât de des apare o problemă la acele verificări?
Sugerezi să nu facem verificările?
Momentan, întreb doar cât de des apare o problemă.
1 la 20. Dar poate fi catastrofal. Nu pot risca așa ceva.
Mai are cineva vreo idee cum să economisim timp?
Doctore Keller, mai întinde-i rațiile cu încă 4 zile. Nu o să-i placă,
dar asta ne va duce la 15. Și vom anula verificările.
- Teddy. - Domnule, dacă se află...
Îmi asum răspunderea. Ai două săptămâni. Fă-o.
Deci acum, trebuie să rezist până ce sonda ajunge aici
cu mai multe alimente.
Vreți să vedeți cum arată minimumul de calorii?
Porție standard,
dar în loc de 3 din astea pe zi,
mănânc una la 3 zile.
Și acum, mi-au cerut
să fac asta.
Ideea e că
să mai întind rația 4 zile,
e o lovitură sub centură.
Voi înmuia cartoful ăsta
în niște analgezic.
Și nimeni nu mă poate opri.
Au trecut 7 zile de când nu mai am ketchup.
Laboratorul de Propulsie cu Jet Proba Iris
4 săptămâni mai târziu
Cape Canaveral Lansarea sondei Iris
Aici directorul de zbor, verifică lansarea.
Am înțeles.
Primim o verificare de lansare.
Crezi în Dumnezeu, Vincent?
Da.
Tata a fost hindus, mama baptistă, deci
cred în mai mulți.
Primim orice ajutor putem.
Verificarea lansării completă.
Aici zborul,
aveți liber la lansare.
Începem numărătoarea.
10, 9, 8, 7,
6, pornește motorul principal,
4, 3, 2, igniție, 1...
Lansare.
Propulsia este bună.
Performanță normală.
Primim date bune.
De-acum totul e stabil. Vectorul de propulsie e bun.
Avem o durată TDCS în plus.
Avem niște zdruncinături.
Ce spui?
Primim o schimbare în direcție.
E totul bine?
Ajunge la limita posibilă.
Se învârte 17° pe axa longitudinală.
Lansarea, ce se întâmplă?
Forța în interiorul lui Iris e de 7g.
Am pierdut motorul principal.
Doamne.
Date de ascensiune?
Le-am pierdut în timpul zborului.
- SatCom? - Sateliții nu au primit semnal.
Fără semnal.
Am pierdut semnalul și aici.
Crucișătorul Stockton
raportează rămășițe căzând din cer.
Toată lumea, păstrați pozițiile.
GC. Încuie ușile.
Cum a decurs lansarea? Watney
Ziua 186
Comandante Lewis,
s-ar putea să îți cer să faci ceva pentru mine.
Dacă mor,
aș vrea să te duci la părinții mei.
Vor vrea să știe despre tot timpul pe care l-am petrecut noi pe Marte.
Știu că e nasol,
și va fi greu să vorbești cu doi oameni
despre fiul lor mort.
E mult de cerut.
De-asta ți-o cer ție.
Nu renunț.
Trebuie doar să ne pregătim pentru orice posibilitate.
Te rog, spune-le...
spune-le că îmi place ce fac
și că sunt foarte bun la asta.
Spune-le că mor
pentru ceva măreț
și frumos.
Și mai important decât mine.
Spune-le că am zis că pot să mă împac cu asta.
Și spune-le
că le mulțumesc pentru că au fost
părinții mei.
Administrarea spațială națională China. Beijing
Am folosit cuburi de proteine în loc de mâncarea standard.
Propulsia lansării, împreună cu
vibrațiile laterale simultane au lichefiat cuburile și au creat
o încărcătură neechilibrată.
Vincent, de ce nu a fost prevăzut asta în timpul verificărilor?
Pentru a prinde momentul lansării,
am fost forțați să ne accelerăm programul.
Astronautul lor va muri de foame.
Desigur. Există alte căi.
Stația Taiyang Shen, după calculele inginerilor,
are destul combustibil pentru a ajunge pe Marte.
De ce nu ne-a contactat încă NASA?
Ei nu știu.
Sistemul de propulsie e secret.
Altfel spus, dacă nu facem nimic...
Lumea nu va ști niciodată că puteam ajuta.
Să spunem, ipotetic,
că vrem să îi ajutăm.
Dacă le-am da motoarele,
asta ar însemna anularea programului Taiyang Shen.
Atunci hai să găsim o cale de a rezolva problema asta.
Să colaborăm.
Da.
Da, înțeleg.
Mulțumesc.
Da!
Mulțumită unchiului Tommy din China,
mai avem o șansă.
Am terminat sonda Iris în 62 de zile,
iar acum vom încerca să terminăm în 28.
PLEIADS Supercomputer avansat NASA
Putem lăsa la o parte orice sistem de aterizare.
Trimitem doar alimente.
O putem izbi de sol.
Ar trebui să închizi telefonul.
Scuze, cine ești tu?
Mă numesc Rich Purnell.
Lucrez în astrodinamică și ar trebui să închizi telefonul,
chiar acum.
Bine, bine.
Te sun înapoi.
Știu cum să îl salvăm pe Mark Watney.
Sonda nu va funcționa. Sunt prea multe lucruri care pot eșua.
Știu o cale mai bună.
- Astrodinamică? - Da.
Ce naiba e Proiectul Elrond?
- Trebuia să inventez ceva. - Dar Elrond?
Pentru că e o adunare secretă.
De unde știi că Elrond înseamnă că e o adunare secretă?
Consiliul lui Elrond. E din Stăpânul Inelelor.
E adunare la care s-au decis să distrugă inelul unic.
Dacă numim asta Proiectul Elrond,
aș vrea ca numele meu de cod să fie Glorfindel.
Vă urăsc pe toți.
Teddy nici măcar nu știe încă despre asta.
- Scuze, cine ești tu? - El e Rich Purnell.
Astrodinamică.
Spune-le ce mi-ai spus mie.
Trebuie să trimit Hermes înapoi pe Marte până la ziua 561.
Cum?
Poți sta acolo, te rog?
Mulțumesc. Chiar acolo. Perfect.
Și poți să te duci... acolo? Bun.
Să ne prefacem că acest capsator e Hermes,
Și tu ești...
Pardon, cum ziceai că te cheamă?
Teddy. Sunt directorul NASA.
Bun, Teddy. Tu ești Pământul.
Chiar acum, Hermes se îndreaptă către tine
și își începe procesul de aterizare care ține o lună.
Dar în loc de asta, eu propun...
Să înceapă să accelereze. Imediat.
Pentru a păstra viteza și a prinde și mai multă.
Nu va intercepta Pământul deloc, dar ne putem apropia destul
cât să avem asistență gravitațională și să ajustăm traiectoria.
În timp ce facem asta,
aprovizionăm cu sonda, Taiyang Shen.
Luăm orice provizii avem nevoie și apoi accelerăm către Marte.
Tu ești Marte.
Mergem prea repede ca să putem intra în orbită, dar
putem survola.
La ce bun să survolăm dacă nu îl putem lua pe Watney de pe suprafață?
Watney ar trebui să intercepteze folosind vehiculul de ascensiune.
Apoi ne îndreptăm spre casă.
Am făcut calculele.
Ies.
- Rich? - Da, domnule?
Ieși afară.
- Are dreptate? - Da.
Bruce, ce crezi?
Dacă spune Vincent...
Trebuie să folosim Taiyang Shen.
Ce nu știu? Care e problema?
Putem face numai una.
Îl trimitem pe Watney pe jos către Ares 4,
sau îl trimitem pe Hermes acum să îl ia.
Amândouă planurile au nevoie de Taiyang Shen, deci
trebuie să alegem.
Dar ce facem cu echipajul de pe Hermes?
Le-am cere să își adauge 533 de zile la itinerar.
Nu ar ezita nicio clipă.
Poate Hermes funcționa 533 de zile peste programul misiunii?
E construit să dureze pe parcursul întregului proiect Ares, deci,
tehnic vorbind, a ajuns doar la jumătatea vieții.
Dar dacă se întâmplă ceva rău...
Atunci pierdem echipajul.
Deci avem șanse mai mari să omorâm o persoană sau...
șanse mai mici să omorâm șase.
Cum facem decizia asta?
Nu trebuie să o facem noi, Bruce.
El trebuie.
Da' de unde.
Ar trebui să fie decizia echipajului lui Lewis.
Avem încă șansa să aducem cinci astronauți acasă în siguranță.
Nu le risc viețile.
Să facă ei decizia asta.
Mitch, alegem prima opțiune.
Laș nenorocit.
Johanssen?
Da?
Știu că e timpul tău personal. Pot să te deranjez puțin?
Spune.
- Unde ești? - La sala de gimnastică.
Care-i treaba?
Abia am primit un email de la soția mea
și la subiect scrie "copiii noștri".
Calculatorul meu nu poate deschide atașamentul.
Bine. Hai să ne uităm.
Să vedem.
Ăsta nu e un JPEG.
E un fișier text codat ASCII.
Nu știu exact la ce ne uităm. E...
Tu înțelegi ceva?
Manevra Rich Purnell.
E o manevră de curs pentru Hermes.
Doamne!
Misiunea se termină cu interceptarea Pământului,
211 zile mai târziu.
Va funcționa?
Da. Am adunat numerele, le-am verificat.
E o idee strălucită.
Deci, ce de tot secretul?
Pentru că e direct împotriva deciziei de la NASA.
Da. Dacă facem manevra,
trebuie să ne trimită o navă cu provizii, altfel murim.
Avem oportunitatea să le forțăm mâna.
Deci... o facem?
Dacă ar depinde de mine, am fi deja pe drum.
Păi depinde de tine, nu?
Nu și de data asta.
Asta e ceva ce NASA a respins în mod clar.
Vorbim despre răscoală,
și ăsta e un cuvânt pe care îl iau foarte în serios.
Așa că ori facem asta împreună, ori deloc.
Și, înainte de a răspunde, gândiți-vă la consecințe.
Dacă greșim întâlnirea cu misiunea de provizii, murim.
Dacă greșim manevra de asistență gravitațională cu Pământul, murim.
Dacă facem totul perfect,
adăugăm 533 de zile misiunii.
Încă 533 de zile până ne putem vedea familiile din nou.
533 de zile de călătorie prin spațiu neplanificată,
în care orice poate merge prost.
Dacă e critic misiunii, murim.
Mă bag.
Bine, cowboy. Mai încet.
Noi doi suntem din armată.
Se poate ca atunci când vom ajunge acasă
să ne bage la curtea marțială.
A, da...
Și pentru voi ceilalți, vă garantez că
nu vă vor mai trimite niciodată aici.
Bun. Deci, dacă o facem,
cum va funcționa?
Introduc cursul și îl execut.
Suprascriere de la distanță.
Pot să controleze Hermes de la controlul misiunii.
Poți să îl dezactivezi?
Hermes are patru computere redundante de zbor,
fiecare conectat la trei sisteme redundante de comunicații.
Nu putem închide comunicațiile
pentru că am pierde telemetria și orientarea,
și nu putem închide computerele.
Pentru că trebuie să conducem nava.
O să trebuiască să dezactivez sistemul controlului la distanță la fiecare sistem.
E parte din sistemul de operare și ar trebui să sar prin tot codul.
Bine, pe limba noastră, ce înseamnă asta?
Poți să o fac.
Perfect.
Trebuie să fie unanim.
Dacă facem asta,
vom ajunge la peste 900 de zile în spațiu.
E mai mult decât destul spațiu pentru o viață, așa că...
Da.
Eu votez da.
Hai să-l luăm.
Johanssen?
Da.
Da!
Am primit o actualizare neprogramată de la Hermes.
Am înțeles. Citește-o.
Mesajul spune: "Houston, luați la cunoștință.
Rich Purnell e un om nemaipomenit!"
Ce?
Zborul, ghidarea.
Hermes a deviat de la traiectorie.
CAPCOM, transmite-le că au ieșit de pe traiectorie.
Ghidarea, pregătiți corectarea.
Negativ, zborul. Nu sunt în derivă. Au ajustat cursul.
Ce naiba?
Telemetria, se poate să fie o eroare a aparatelor?
Negativ, zborul.
Ghidarea, calculați cât timp pot merge pe traiectoria asta
înainte de a fi ireversibil.
Lucrăm la asta, zborul.
Cine e Rich Purnell?
Nu știu.
Cineva să afle cine e Rich Purnell.
Annie se va prezenta în fața camerelor în dimineața asta
și va informa lumea despre decizia NASA de a
retrimite Hermes către Marte.
Pare o mișcare deșteaptă,
luând în considerare circumstanțele.
Oricine le-ar fi trimis manevra
doar a împrăștiat informații.
A fost doar decizia echipajului.
Poate că i-ai omorât, Mitch.
Luptăm în același război.
De fiecare dată când ceva nu merge bine,
lumea uită de ce zburăm.
Încerc să ne mențin în aer.
E mai important decât o singură persoană.
Nu.
Nu e.
Când se termină asta,
îți aștept demisia.
Am înțeles.
Adu-ne astronauții acasă.
Ziua 219
Fiecare misiune Ares are nevoie de 3 ani de provizii.
NASA s-a decis acum mult timp că e mult mai ușor să
trimitem câteva lucruri înainte decât să le aducem cu noi,
și din cauza asta, vehiculul de ascensiune pentru Ares 4
e deja acolo, în craterul Schiaparelli, așteptând.
Planul e ca eu să îl folosesc
ca să intru în orbită,
chiar atunci când trece Hermes,
și presupun că mă vor prinde?
În spațiu.
Deci, am 200 de zile să-mi dau seama
cum să iau tot ce mă ține în viață aici,
oxigenatorul, filtrul de apă, regulatorul de presiune,
să le iau cu mine pe toate.
Din fericire, cele mai strălucite minți de pe Pământ,
toată puterea cerebrală de pe toată planeta,
mă ajută în această strădanie.
Până acum, au venit cu ideea:
"Hei Mark, dă niște găuri în acoperișul roverului,
și lovește-l cât de tare poți cu o piatră.
Vom ajunge acolo.
Adio, Marte.
Deci încă 533 de zile,
și tu ai fost de acord?
Și tu ai fi făcut același lucru pentru mine, știi asta.
Zâmbiți.
N-a zâmbit.
Bună, scumpo.
- Bună. - Ți-am luat ceva.
Am găsit-o la bazar.
E original.
Nu!
N-are nicio zgârietură.
Îmi place.
Cu tot respectul pentru protocol,
nu mai facem așa
de la Apollo 9 încoace.
A înțeles?
7 luni mai târziu
Ziua 461
Mă gândeam la legi, pe Marte.
Un tratat internațional spune că nicio țară nu poate revendica
ceva ce nu e pe Pământ.
Alt tratat spune că dacă nu ești în teritoriul niciunei țări,
se aplică legislația maritimă.
Deci, Marte e în apele internaționale.
NASA e o organizație americană non-militară
și deține habitatul.
Dar în secunda în care ies afară, sunt în apele internaționale.
Uite care-i partea tare:
mă voi duce în craterul Schiaparelli,
unde voi rechiziționa vehiculul de ascensiune Ares 4.
Nimeni nu mi-a dat permisiunea să fac asta,
și nu o pot face până nu sunt la bordul lui Ares 4.
Deci, asta înseamnă că voi prelua o navă în apele internaționale
fără permisiune,
ceea ce, prin definiție
mă face pirat.
Mark Watney.
Pirat spațial.
Peste tot unde mă duc,
sunt primul.
E un sentiment ciudat.
Pășesc în afara roverului
și sunt primul care a fost vreodată acolo.
Urc dealul ăla,
sunt primul care face asta.
4 miliarde și jumătate de ani,
nu a fost nimeni aici.
Iar acum,
eu.
Sunt prima persoană singură pe o planetă întreagă.
Ce mai face?
Până acum, foarte bine.
Se ține de program.
Conduce 4 ore înainte de amiază,
Pune panourile solare, așteaptă 13 ore să se încarce,
doarme câtva, iar apoi
începe din nou.
Ce mai face?
Ne-a cerut să îl strigăm Căpitanul Barbă Blondă.
Tehnic vorbind, Marte e în apele...
Da, știu, ne-a explicat.
Unde e?
- Acolo. - Bine.
Bine.
Ziua 494
Ziua 517
Voi începe prin a spune că nu o să-ți placă asta.
Zău?
Da, problema e viteza de interceptare.
Hermes
nu poate intra în orbita lui Marte,
altfel nu ar avea destul combustibil să se întoarcă acasă.
AMV-ul a fost proiectat să intre doar în orbită marțiană joasă,
deci, ca Mark să scape complet
de atracția gravitațională a lui Marte și să intercepteze Hermes,
- Trebuie să meargă repede. - Exact.
Ceea ce înseamnă că trebuie să facem
vehiculul de ascensiune mai ușor.
Mult mai ușor. Cu 5.000 de kilograme mai ușor.
Putem face asta, nu?
Sunt câteva lucruri de care scăpăm din start.
Designul include 500 kilograme de mostre de sol marțian.
Evident, nu le vom lua.
Și e doar un singur pasager în loc de șase.
Cu tot cu costume și echipament, asta înseamnă
încă vreo 500.
Abandonăm susținerea vieții. Nu avem nevoie de ea.
Mark va fi în costum tot timpul.
- Stai puțin. - Ce e?
Dacă e în costum, atunci cum operează controalele?
Nu o va face.
Martinez va pilota vehiculul de ascensiune
de la distanță, de pe Hermes.
Nu am mai avut niciodată un om pilotat de la distanță.
Dar sunt încântat de oportunitățile pe care le deschide asta.
Dacă pilotăm de la distanță, putem scăpa de panourile de control
și de sistemele de comunicații auxiliare.
Stai puțin. Vrei să controlezi ascensiunea de la distanță
fără comunicații de rezervă?
N-a ajuns încă la ce-i mai rău, Vincent.
Atunci hai să vedem ce-i mai rău.
Trebuie să scoatem vârful, ferestrele, și
întreg panoul 19.
Vrei să dai jos vârful navei?
Da.
Numai vârful are 200 de kilograme.
Vrei să trimiți un om în spațiu fără partea din față a navei?
Nu chiar.
Va trebui să o acoperim cu pânza de la habitat.
Fuzelajul e acolo mai mult ca să țină aerul înăuntru.
Atmosfera lui Marte e atât de subțire încât
nu e nevoie de prea multă aerodinamică.
Până când nava va avea destulă viteză
cât să conteze rezistența aerului,
va ajunge atât de sus încât practic, nu va mai fi aer.
Vrei să-l trimiți în spațiu sub o prelată.
Da.
Pot să intru și eu?
Nu.
Vă bateți joc de mine?
Crezi că vrea să spună
"Vă bateți joc de mine?"
Știi?
Sau așa:
"Vă bateți joc de mine?"
Cred că ar putea fi a doua variantă.
- Chiar? - Da.
Eu zic că-i prima.
"Vă bateți joc de mine?"
Da, ar putea fi prima.
Ziua 538
Craterul Schiaparelli Zona de aterizare Ares 4
Știu ce fac ei.
Știu exact ce fac.
Îmi tot repetă:
"Vei merge mai repede decât orice om din istoria călătoriei în spațiu."
De parcă ar fi un lucru bun.
De parcă m-ar putea distrage de la cât de dement e planul lor.
Voi merge mai repede decât orice om din istoria călătoriei în spațiu
pentru că mă lansați într-o decapotabilă.
De fapt, e mai rău de atât, pentru că nici măcar nu o pot controla.
Relativ la asta,
fizicienii, când descriu lucruri ca accelerația,
nu folosesc cuvântul "repede".
Deci fac asta în speranța că eu nu voi ridica nicio obiecție.
E o nebunie.
Pentru că îmi place felul în care sună
"cel mai rapid om din istoria călătoriilor în spațiu".
Îmi place cum sună.
Îmi place foarte mult.
Nu le voi spune asta.
Bine.
Hai să facem asta.
Beck, Vogel, duceți-vă la sasul 2.
Trebuie să avem ușa deschisă înainte de lansare.
Ziua 560 Bine.
Martinez pilotează vehiculul de ascensiune.
Johanssen are grijă de calculatoare.
Odată ce putem intercepta,
Beck îl aduce pe Watney.
Suntem pregătiți.
Care-i planul de interceptare?
Am legat cablurile într-unul lung.
Are 214 metri.
Voi lua MMU-ul. Ar trebui să fie ușor.
La ce viteză relativă te poți descurca?
Pot prinde AMV-ul la 5 metri pe secundă.
10 e ca și cum ai sări într-un tren în mișcare, deci
dacă ar fi mai mult de atât, aș putea rata.
S-ar putea să avem destul timp.
Lansarea ia 12 minute
și vor trece 52 de minute până ce interceptăm.
Când motorul lui Mark se oprește,
vom ști direcția și viteza de intercepție.
Vogel, tu ești rezerva lui Beck.
Dacă totul merge bine, îl tragi la bord cu cablul.
Dacă e vreo problemă, te duci după el.
Am înțeles.
Bine.
Hai să ne luăm băiatul.
Ziua 561
Pentru cine e avizat:
Aveți grijă de Rover. Mi-a salvat viața.
Tensiune și nerăbdare aici la Johnson Space Center.
După cum puteți vedea, mulți oameni s-au adunat aici
pentru a vedea dacă misiune de a îl recupera pe Mark Watney
se va încheia cu succes.
Amintiți-vă că evenimentele se desfășoară în timp ce priviți.
Vom încerca să vă dăm noutăți de ultimă oră despre ce se întâmplă.
Așteptăm ca NASA să ia contact cu Mark Watney.
Să vedem.
Dacă ceva merge prost, ce putem face?
Nimic.
Totul se întâmplă la 12 minute lumină depărtare,
adică le ia 24 de minute
să primească răspunsul la orice întrebare ar pune.
Toată lansarea ține 12 minute.
Sunt pe cont propriu.
Sediul NASA Beijing
Piața Trafalgar Londra
Presiunea combustibilului e bună.
Alinierea motoarelor e perfectă.
Comunicații, 5 din 5.
Suntem gata de verificarea pre-zbor.
Controlul misiunii, aici Hermes
continuăm conform programului.
Suntem la 2 minute și 10 secunde de lansare, pe ceas.
Mai sunt vreo 2 minute, Watney. Cum ești?
Bine.
Sunt nerăbdător să ajung la voi.
Mulțumesc că v-ați întors pentru mine.
Suntem aproape.
Gravitația va fi foarte mare, deci e în regulă să leșini.
Ești în mâinile lui Martinez acum.
Spune-i nemernicului să nu facă lupinguri.
Am înțeles, MAV.
CAPCOM. Pregătit.
- Control de la distanță. - Pregătit.
- Recuperarea. - Pregătit.
- Recuperarea secundară. - Pregătit.
Pilot.
Pregătit.
Pilot.
Pregătit.
Controlul misiunii, începem lansarea.
T minus 10,
9... Motor principal pornit.
8, 7,
Clemele de ancorele au fost aruncate.
Mai sunt vreo 5 secunde, Watney. Ține-te bine.
Ne vedem în câteva minute.
4,
3,
2, 1.
Viteză: 741 m/s.
Altitudine: 1350 metri.
- E prea jos. - Nu înțeleg ce îl ține în urmă.
Watney.
Mă auzi?
Se pare că separarea a fost efectuată.
Viteza: 850, altitudinea: 1843.
E mult sub altitudinea țintă.
Cam cât de mult?
Verific.
Watney.
Mă auzi?
Probabil și-a pierdut cunoștința.
A avut 12 g la ascensiune. Ține vreo 2 minute.
Am înțeles.
Închidere în 3,
2, 1,
închis.
Înapoi la dirijare automată.
Închidere confirmată.
Rezerva de combustibil terminată.
Watney.
Mă auzi? Watney.
Se pare că e o problemă la transmisie.
Am primit datele.
Viteza de interceptare va fi 11 m/s.
Pot rezolva.
Distanța de interceptare va fi
68 de kilometri.
68 de kilometri?
A spus 68 de kilometri?
Hai băieți, adunați-vă și rezolvați problema.
Johanssen. Timpul până la interceptare?
39 de minute și 12 secunde.
Martinez?
Dacă punem propulsoarele în aceeași direcție?
Depinde de cât combustibil vrei să păstrezi
pentru ajustările de altitudine când ne întoarcem.
Cât îți trebuie?
Mă descurc cu vreo 20% din cât mai avem.
Dacă folosim 75,5% din combustibil pentru a ajusta altitudinea,
vom aduce raza de interceptare la zero.
Fă-o.
Stai așa. Aduce raza la zero,
dar viteza de interceptare va fi 45 m/s,
și e mult prea mult.
Avem 39 de minute să ne gândim cum să încetinim.
Martinez, aprinde RCS-ul.
Am înțeles.
MAV către Hermes.
Watney?
Afirmativ.
Care e situația?
Mă doare pieptul.
Mi-am rupt coastele.
Voi cum sunteți?
Vom ajunge la tine. Au fost complicații la lansare.
Am înțeles.
Cât de rău e?
Am corectat raza de interceptare, dar avem o problemă cu viteza.
Cât de mare e problema?
42 m/s.
Păi...
la naiba.
Comandante, am o idee.
Spune, Mark.
Pot să găsesc ceva ascuțit pe-aici
și să dau o gaură în mănușa costumului.
Pot folosi aerul care iese drept propulsor
și să zbor către voi.
Ar fi ușor de controlat fiind pe mână.
Nu văd cum ai avea vreun control făcând asta.
Te-ai roti prin spațiu la momentul interceptării
folosind un vector de propulsie pe care abia dacă îl poți controla.
Da, tot ce spui e foarte corect.
Dar
gândește-te la asta:
Pot să zbor ca Iron Man.
Comandante,
hai să fiu Iron Man.
Semnal pierdut.
Comunicații pierdute. Așteptați.
Poate că nu e cea mai rea idee.
Nu, nu e cea mai rea idee. E ce mai rea idee posibilă.
Nu ce spunea el.
Să folosim atmosfera ca propulsie.
Ce se întâmplă dacă aruncăm în aer VAL-ul?
Vrei să deschizi sasul vehicular?
Ne-ar arunca destul de bine.
Dar ar distruge și vârful navei.
Și ar ieși aerul. Avem nevoie de aer ca să nu murim.
Am sigila podul și camera reactorului.
Restul e vid.
Vogel?
Spune, comandante.
Trebuie să vii înăuntru și să faci o bombă.
Mai spune o dată, comandante.
Ești chimist.
Poți face o bombă din ce avem la bord?
Probabil.
Mă simt obligat să spun că a declanșa un explozibil
într-o navă spațială e o idee groaznică.
Stați așa, voi faceți o bombă fără mine?
Am înțeles. O poți face?
Da.
Houston, luați la cunoștință.
Vom distruge în mod deliberat VAL-ul
pentru a produce propulsie retrogradă.
Beck, pune-ți costumul,
întâlnește-te cu Johanssen în sasul 1,
Vom deschide ușa exterioară. Trebuie să pui explozibilul
în ușa interioară.
Urcă înapoi prin sasul 2 și închide-l.
Am înțeles. Sunt pe drum.
Am intrat, comandante.
Am înțeles.
Vogel? Unde ești?
Sunt în bucătărie.
Bine.
Comandante.
Nu te pot lăsa să faci asta.
Sunt pregătit să tai costumul.
În niciun caz.
Vezi tu, treaba e că sunt egoist.
Vreau ca toate memorialele de acasă să fie despre mine.
Doar despre mine.
Trebuia să îl las pe Marte.
- Zahăr? - Da.
Ține asta.
Oxigen lichid.
Și detergent.
Conține amoniac.
Chestia asta
e de 5 ori mai puternică decât o dinamită.
Cum o activăm?
Conectăm asta la unul dintre panourile de iluminat.
Ai grijă.
Deschid sasul 1.
Mă întorc.
Nu cred că e o idee bună.
E.
Deschide A1.
Ai luat-o?
Vezi să nu fii aici când explodează.
Hei.
Ai grijă acolo.
În spațiu.
Nu spune nimănui că am făcut asta.
Am activat bomba.
Părăsesc sasul 1.
Dacă fac calculele bine, chiar și cu explozia,
vom avea unghi greșit.
Care e distanța de interceptare?
Johanssen?
Aproximativ 260 de metri.
E prea departe.
Comandante.
Martinez, închide ușa.
Deschide D3.
Lasă-l deschis.
Deschide B2.
Johanssen,
la cât timp explodează după ce e activată?
15 secunde.
E pe-aproape.
Comandante?
E prea departe. Mă duc afară.
Pot face asta.
Nu e o dezbatere. Nu mai risc viața unui membru al echipajului.
Când se întoarce Beck,
Johanssen, activează bomba.
10 secunde.
Țineți-vă bine.
5, 4,
3, 2... Decelerare.
1.
Activez panoul 41.
Care-s daunele?
Vom vedea mai târziu.
Care e viteza relativă?
12 m/s.
Am înțeles.
Leagă-mă.
Gata.
Pot vedea vehiculul de ascensiune.
Care e raza de interceptare?
Verific.
312 metri.
Ai spus 312?
Bun, o să vă fac cu mâna când trec pe lângă voi.
Nu pot ajunge la tine, Mark. Ești prea departe.
- N-am cum. - Știu.
Beck, desfă-mă. Mă duc după el.
Comandante? Mă descurc eu.
Mark, raportează.
Sunt pe drum, comandante.
La naiba.
Johanssen, care e viteza mea relativ la Mark?
5,2 m/s.
Am înțeles. Ajustez cursul.
3,1 m/s.
Distanța e de 24 metri.
11 metri până la țintă.
6 metri.
Ține-te bine, Mark.
L-am prins!
L-am prins.
Bravo, Iron Man.
Beck, trage-ne înăuntru.
Mă bucur să te văd.
Tu...
ai niște gusturi groaznice la muzică.
Houston, aici Hermes.
L-am luat.
Contact din spațiu cu Mark Watney.
După atâta timp, credeam că e imposibil.
Am scris istorie azi, salvându-l pe Mark Watney.
Bună, frumosule.
Beck, închide sasul.
Salut, băieți.
Houston, șase membri sunt în siguranță la bord.
E un moment foarte important pentru această națiune,
și, fără dubii, pentru explorarea spațială internațională.
Ce-ți ies ție toate!
Doamne.
Aoleu, ce se întâmplă acolo, amice?
Știu. N-am mai făcut duș de un an.
Nu mă face să râd. Am coastele rupte.
Salutare!
- Bună ziua, domnule. - Bună ziua.
Bună ziua.
Domnule.
Bună dimineața, domnule.
Ziua 1
Bine ați venit la Programul de Candidați Astronauți.
Fiți atenți,
fiindcă v-ar putea salva viața.
Credeți-mă, știu despre ce vorbesc.
Hai să clarificăm câteva lucruri de la început.
Da, am supraviețuit pe o planetă pustie
făcând agricultură în propriul rahat.
Da, e chiar mai rău decât sună,
deci hai să nu mai vorbim despre asta niciodată.
Cealaltă întrebare care mi se pune cel mai frecvent e:
Când eram acolo, de unul singur,
m-am gândit că o să mor?
Da, absolut.
Și trebuie să știți asta, pentru că vi se va întâmpla și vouă.
E vorba de spațiu.
Nu colaborează.
La un moment dat, totul vă va merge prost.
Totul va merge prost, și vă veți spune: Asta e.
Așa sfârșesc.
Puteți accepta asta,
sau vă puteți pune pe treabă.
Asta e tot.
Doar începeți.
Faceți calculele. Rezolvați o problemă.
Apoi o rezolvați pe următoarea.
Și apoi pe următoarea.
Și dacă rezolvați destule probleme, vă puteți întoarce acasă.
Bun. Întrebări?
Odată ce controlul misiunii își încheie verificările,
vom începe procedurile de lansare.
Echipa Ares 5 se va întâlni cu Hermes
aproximativ 48 minute după lansare.
Mai departe, îi vor aștepta 414 zile de călătorie prin spațiu.
S-au schimbat scopurile de la misiunea precedentă?
Și ce sperați să întreprindeți de data asta?
Nu. Scopul a rămas întotdeauna același pentru programul Ares.
Desigur, de data asta vom spera
să aducem astronauții acasă în același timp.
Zborul, verificarea de ghidare completă.
Am înțeles, ghidarea.
Aici zborul. Vom lansa conform programului.
Verificarea finală a serviciului aerian e completă.
Lansarea lui Ares 5 rămâne valabilă.
20 de secunde.
Începem numărătoarea. 10,
9, pornește motorul principal,
7, 6,
5, 4, 3, 2, 1,
și lansare.
Echipajul lui Ares 5 începe un nou capitol
în explorarea spațială a Americii.
Presiunea arată bine.
5 ani după salvarea astronautului Mark Watney,
Ares 5 se îndreaptă către Marte.
Subtitrarea: pterodox (Subtitrări-Noi team)
Revizuire: muLineZu