- Sig noget, Esther. - Jeg elsker dig.
- Sig noget andet. - Nej.
- Du elsker mig ikke. - Jo, jeg gør.
- Men kærlighed er ikke nok for dig. - Sex har sine egne regler.
Sex har kun én regel: forplantning.
Nej...
- Er De søster Mary? - Bare kald mig moder.
Du er blevet ældre, Andrew. Men du har stadig dit gode udseende.
Du er også blevet ældre. Og du har ikke.
Jeg burde have tømt kirkebøssen og brugt pengene på en plastikkirurg.
Fortryder du dit valg?
Nej. Var jeg ikke blevet nonne, havde jeg ikke opdraget mine to perler -
- dig og Lenny.
Paven er en perle. Jeg er bare en kikset missionær.
I er perler begge to. Og du er for øvrigt kardinal.
Det betyder slet ingenting.
Men lad os ikke tale om mig. Hvordan har paven det?
- Han er i den syvende himmel. - Ja...
Hvem forestillede sig overhovedet, at Lenny blev pave?
Jeg!
Jeg må hellere gå. En nonne bør ikke opholde sig på en kardinals værelse.
Hvis du ser paven, så bed ham holde sin tale snart.
Jeg vil gerne tilbage til mine gode gerninger. Eller onde gerninger.
Kan du ikke lide at være her?
Her lugter af røgelse og død.
Jeg foretrækker lugten af lort og liv.
- Du har ikke forandret dig. - Hvad med dig, moder?
Vil du forandre dig nu, hvor du er blevet en magtfuld kvinde?
- Godmorgen. - Godmorgen.
Jeg tror ikke, det er en god idé, Det er for tidligt.
For tidligt? Det tager tid at udvikle produkterne.
Vi må handle, før de billige efterligninger dukker op.
Skurkene er altid hurtigere.
Det skyldes, at de ikke accepterer ineffektivitet.
Undskyld, at jeg er materialistisk, men ved De, hvor meget vi taber -
- for hver dag uden pavelig merchandise på gaden?
Nej, ikke præcist.
Du godeste!
Forstår De, hvorfor det haster med pavens godkendelse?
Ja, men De kender ham ikke. Han er ikke let.
Han er svær og uforudsigelig.
- Det er jeg også. - Det er det, der bekymrer mig.
Lad mig ordne det. Det skal nok gå.
- Hjælp os, Pipita! - Hvem er Sankt Pipita?
Han er ingen helgen, men centerforward for Napoli.
Sikke en dårlig vits!
Er De nu både pessimist og humorforladt?
Humoristisk sans er ikke påkrævet hos en statssekretær.
- Må jeg også ryge, Hellige Fader? - Desværre nej.
Hans Hellighed Johannes Paul II forbød det i sin tid.
- Må jeg sige noget? - Det er jo derfor, vi er her.
Med al respekt: Når man ser Dem tæt på, er De en usædvanlig flot mand.
Jeg bad om at møde præfekten for kongregationen for kleresiet.
Og jeg tør vist godt konkludere, at det ikke er Dem.
Nej. Men jeg ville gerne være det.
Også jeg. De gjorde mig til pave i stedet.
Jeg er Vatikanets marketingschef.
- Har De læst til det? - Ja, på Harvard, faktisk.
Ikke så kæphøj. Det imponerer måske folk her.
I amerikanske ører er det synonymt med nedgang.
Vidste De, at når Bostons ærkebiskop besøgte Harvard -
- pralede han altid af, at han aldrig vaskede fødder.
Det var alment kendt. Til påske, ved den rituelle fodvask -
- frygtede alle, at valget ville falde på ærkebiskoppen.
Han fik tre breve fra mig, sin overordnede:
Et med besked om hans forflyttelse til Alaska.
Et andet med sæbe og et tredje med et kort, hvor der stod: "Vælg selv."
- Hvad valgte han? - Sæben.
- Det tænkte jeg nok. - Ja, men jeg sendte også et fjerde.
"Glimrende valg," skrev jeg.
"Der er masser af vand i Alaska."
En meget lærerig anekdote.
For ikke at spilde Deres tid går jeg til sagen.
Som De ved, har Vatikanet monopol på al merchandise med pavens billede.
Paveskiftet kræver, at vi udsender noget nyt -
- som skal i produktion så hurtigt som muligt.
Alle de genstande med billeder af Den Hellige Fader -
- som udgør en stor del af Vatikanets budget.
- Fortsæt. - Det kræver kun én ting.
De skal fotograferes. Så kan vi komme i gang med at producere genstande -
- med Deres billede på.
Nøgleringe, postkort, askebægre, tallerkener...
- Tallerkener? - Naturligvis, Hellige Fader.
Udover den normale plastictallerken, der går for 5 euro -
- har vi tænkt på noget raffineret.
Vi tænkte på at bestille en særlig tallerken fra Vietri.
Deres kunsthåndværkere er meget dygtige.
Vi kunne lave en tallerken med Deres portræt i midten -
- malet af de bedste kunsthåndværkere.
- Flot. Hvad kan man sælge dem for? - Mindst 45 euro.
- Javel. Det lyder rimeligt. - Det synes jeg også.
Der er tale om kunsthåndværk, ikke et billigt fabriksprodukt.
Vi kunne sende en til alle verdens statsoverhoveder.
Sikke en god idé, Deres Eminence.
- Godt. Meget godt. - Godt!
- Godt. - Meget godt.
- Det er virkelig godt. - Godt.
- Øjeblik. Jeg kommer straks igen. - Godt.
- Hvor skulle han hen? - Sikkert ud og hente en pistol.
Hold nu op. Det gik da fint.
- Kan De se denne tallerken? - Ja, naturligvis.
Godt. Den slags merchandise er jeg parat til at godkende.
Jamen, Deres billede...
Der skal ikke være noget billede, for jeg er ingen!
Er De med? Ingen!
Der er kun Kristus. Ingen andre.
Jeg er ikke 45 euro værd. End ikke 5. Jeg er intet værd!
Jeg forstår ikke.
Naturligvis ikke. De har jo studeret på Harvard.
Det er et sted i forfald, hvor I lærte at nedværdige jer.
Men her i Vatikanet prøver vi at hæve os op.
Hvem er kurator for afbildninger af paven?
Statssekretæren betroede mig den opgave for to år siden.
Nu skal De høre, hvad De skal gøre i den egenskab:
De skal fyre Vatikanets officielle fotograf omgående!
Der må ikke udsendes billeder af paven.
Der er ingen billeder af mig som kardinal og biskop.
Ingen fik lov at tage billeder af mig.
Når det alligevel skete, købte jeg dem, før de kunne offentliggøres.
Jeg har vist hele livet øvet mig på at blive en usynlig pave.
Ved min første tale skal lyset være så svagt -
- at ingen fotografer og ikke engang de troende ser andet end en skygge.
En silhuet. De får ikke mig at se, for jeg eksisterer ikke.
Tilgiv mig, men det er intet mindre end selvmord. Medieselvmord!
Medieselvmord, kalder De det.
- Godt, så prøv at følge med nu. - Jeg er helt med, Hellige Fader.
Okay. Hvem er så den vigtigste forfatter i de sidste tyve år?
Pas nu på: Jeg sagde ikke den bedste, men den vigtigste.
En, der affødte så megen morbid nysgerrighed, at han blev vigtigst.
- Jeg ved det ikke. Philip Roth? - Nej. Salinger!
- Den vigtigste instruktør? - Spielberg?
Nej, Kubrick. Moderne kunstner?
Jeff Koons. Abramovic!
Banksy! Technogruppe?
Jeg aner intet om technomusik.
Og De påstår, at Harvard er et godt universitet. Det er Daft Punk!
- Den bedste italienske sangerinde? - Mina!
Brava! Hvad er den røde tråd, der forbinder dem -
- alle disse vigtige skikkelser på hvert deres område?
De lod sig ikke se. De lod sig ikke fotografere.
Jamen, Den Hellige Fader er ingen kunstner, men et statsoverhoved.
Ja... for en bystat så lille, at den ikke har adgang til havet.
Skal den overleve, må dens leder være utilnærmelig som en rockstjerne.
Vatikanet lever af overdrivelser, så det er det, vi skal skabe.
Denne gang med modsat fortegn.
Jeg begynder at se, hvad De mener.
Og ikke kun det. Jeg kan lide det.
Godt. Meget godt.
Barndom?
Forældrene, begge blomsterbørn, efterlader Lenny på børnehjemmet.
De opgiver falske navne, så Lenny finder dem aldrig siden.
Søster Marys institution har forbindelse til universitetet -
- hvor Spencer underviste.
Af alle børnene anbefaler søster Mary ham kun Lenny.
En britisk avis havde overskriften: "Paven er ryger".
Her ser De verdens reaktion.
Han gør karriere under Spencers vinger.
Han efterfølger Spencer, da denne kaldes hjem til kurien.
Han bliver tidligt New Yorks ærkebiskop.
Han bliver kardinal som 42-årig.
Men hvis han var så grå og føjelig, hvorfor valgte Spencer ham så?
Netop fordi han ikke var en trussel mod Spencers store ego.
Spencer har altid foretrukket de servile.
Men nu er han underlagt knægten.
- Hvad med Lennys moral? - Uantastelig.
Ingen sladder, ingen antydninger. Ingen kærlighedsaffærer. Intet!
- Seksuel orientering? - Ukendt.
Hvad tror du, han foretrækker?
Ingen. Han elsker kun kirken.
Kirken er af hunkøn.
"Kære Pave. Hvad skal jeg gøre for at tro på Gud?"
"Tommy, Amarillo, Texas".
- Vi skal besvare børnenes breve. - Naturligvis, Hellige Fader.
Hvordan ville De svare ham her?
- Jeg, øh... - De skriver følgende:
"Kære Tommy. Tænk på alt det, du godt kan lide."
"Der finder du Gud."
Jeg vidste det! Der er mus herinde.
Det er ingen mus.
En gave fra den australske udenrigsminister.
Vi ville donere den til bio-parken.
- Hvad er det for noget? - Zoologisk have.
Niks.
Du kan godt komme ud, min ven.
Vi slipper ham løs i haverne.
Følger De også efter mig, når jeg slapper af?
Jeg følger ikke efter Dem. Jeg holder bare af naturen.
Der kan man bare se. Vi har allerede fundet noget, vi har til fælles.
- Meget morsomt. - Jeg er skam dybt alvorlig.
Jeg er også bekymret. For paven.
Paven er en helgen. Lad ham bekymre sig om Dem.
Ja, jeg hører, at han taler med kænguruer.
Den Hellige Frans af Sydney!
Jeg mente ikke et godt menneske. Han er bogstaveligt talt en helgen.
Den Hellige Fader og De bør være lidt mere ydmyge.
Vatikanet er en stat. Der er politik og økonomi og skrøbelige balancer.
Der lurer store farer, hvis balancerne forrykkes.
Ja, men der er også pression, indre spændinger -
- skandaler, hævntogter og trusler. Det forstår Den Hellige Fader.
Hans bizarre vægring ved at vise sig offentligt er rent vanvid.
At afsløre hans øjne lige nu...
...ville nok være for meget. For meget for verden.
- Jeg forstår vist ikke. - Det kommer De til. En dag.
Men bare rolig, vi skal nok tage os af alle de sager, De har nævnt.
Hvem er "vi"? Dem og paven? Har vi måske to paver nu?
Vi tager også stillingen som statssekretær op til diskussion.
Det var godt, De kom, søster Mary. Jeg var begyndt at kede mig.
De er en fremragende modstander. Nå, men her er den tale, jeg skrev.
Jeg brugte hele natten på den. Det er en god tale.
Den er afbalanceret og velbetænkt og tager hensyn til diverse synspunkter.
Med andre ord, diplomatisk.
Ved De ikke, at paven er ligeglad med den slags?
Jo, og det er forkert af ham. Vi er ikke en normal stat.
Vi har kun vort diplomati, en samling bygninger og nogle kunstværker.
Det er altså en god tale, skrevet med både engagement og lidenskab.
- Har du mødt Dussolier endnu? - Øh, nej. Ikke endnu.
Har du nogen idéer til talen?
- Du kunne jo spørge Spencer. - Det er unødvendigt.
- Det med kænguruen i dag... - Stop det. Det var et rent tilfælde.
Så siger vi det.
- Hvad så med dengang, hvor ...? - Hold op!
Godaften, Deres Eminence.
Ja?
Virkelig?
Hvordan har du det?
Nu skal du høre, hvad der er sket med Higuain!
"Mine kære troende, undskyld forsinkelsen."
"Latter fra tilhørerne."
"Men her er jeg. Se på mig."
"Eller rettere, se ikke på mig. Se op."
"Paven peger mod himlen og stjernerne."
"Kan I se himlen? Kan I se Gud?"
"Ikke det? Kan I ikke se ham? Det gør ikke noget."
"Se nu på personen ved siden af."
"Betragt ham med glæde, og husk Augustins ord:"
"Hvis du vil se Gud, så står det i din magt."
"Gud er kærlighed."
Tak, søster Mary.
Nå, så lykkedes det at møde præfekten for kongregationen for kleresiet!
- Jeg har været opsat på at møde Dem. - Her er jeg, Hellige Fader.
Stemte Deres Eminence på mig i konklavet?
- Ikke en eneste gang. - Hvorfor ikke det?
Jeg kender ikke Deres holdninger. Det er der faktisk ingen, der gør.
Men De er elev af kardinal Spencer.
Han er konservativ, om end i moderat form.
Jeg er ikke konservativ, men gik ud fra, at De nok var det.
- Er De det? - Hvad tror De selv?
Jeg tror, at hvis det pavenavn, De har valgt, Pius XIII -
- skal signalere kontinuitet i forhold til Pius XII...
...ja, så er der grund til bekymring.
Og Pius XI mente, at Mussolini besad et guddommeligt forsyn.
Kardinalkollegiet var lige hurtigt nok til at vælge en pave -
- hvis ideer og... orientering, man ikke kendte.
Jeg er enig. Det var en overilet beslutning.
Men det må De endelig ikke opfatte som en kritik.
Jeg vil beredvilligt adlyde Dem.
Men De spurgte selv, og jeg svarede ærligt.
Jeg sætter stor pris på Deres ærlighed.
Nu stiller jeg et nyt spørgsmål.
Jeg håber, at De vil svare lige så ærligt.
Naturligvis, Hellige Fader.
Er Deres Eminence homoseksuel?
Ja, Hellige Fader.
Så er det tid til Deres mellemmåltid.
- Mit mellemmåltid? - Ja, Hellige Fader.
Javel... Ja, det kalder hun det.
Nu skal jeg så have mit mellemmåltid.
Farvel, Deres Eminence.
Jeg så søster Mary komme ud fra kardinal Dusolliers værelse.
Hvad mere?
Folk siger, at søster Mary er den virkelige pave, ikke Dem.
- Hvem siger det? - Kardinal Ozolins.
Han har hørt, at søster Mary siger vi, når hun taler om paven.
"Vi gør", "vi ordner"...
Jeg hørte hans samtale med statssekretæren.
"Lenny semper puer", sagde han.
Hvordan reagerede statssekretæren?
Hans ansigt var udtryksløst. Han er en udspekuleret djævel.
Men det er løgn, hvad Ozolins siger.
Det er en løgn. Er det ikke, Hellige Fader?
Naturligvis. En kvinde bliver aldrig pave.
Jeg er paven.
- Godmorgen, fru Patané. - Godmorgen, kardinal Ozolins.
Kontoret er ved at falde fra hinanden. Hjælp mig, fru Patané.
Har jeg ikke sagt, at den skal repareres?
Nå, der er De jo. Sikke hurtigt!
Man behøver bare at sige det, så bliver tingene ordnet.
Det er døren, den er gal med. La porta! La chiave!
Aguirre!
Hvordan kan jeg takke Dem? De har betroet mig Vatikanmuseerne.
De skal ikke takke mig.
Hvorfor gik De ind i kirken, Deres Eminence?
Livet er så kort. Jeg besluttede at satse på evigheden.
- Fik De Deres kald som voksen? - Nej, jeg hørte Gud kalde på mig.
Lige her. Da jeg var 16 år gammel.
Lige her.
Hvor majeftermiddage lander.
Det lys talte til mig.
"Vær rolig, Bernardo. Vær rolig."
Og drengen blev mand.
Min mor og far var her også. De så på mig, men var ikke længere dem selv.
Det var jeg heller ikke.
"Hvor lander eftermiddagene?"
Sådan spurgte samvittighedens stemme.
"De lander her," svarede jeg.
Og stemmen sagde roligt:
"Ja, det er sandt."
"Men jeg vil stadig beskytte drengen."
Hvad har vi glemt?
Vi har glemt...
Hvad har vi glemt?
Vi har glemt... Vi har glemt...
Hvad har vi glemt? Vi har glemt...
Vi har glemt...
Hvad synes De, Hellige Fader? Jeg synes, den er smuk...
Bad jeg om Deres mening, søster Mary?
- Nej, jeg tænkte bare... - Så hold mund.
Deres tale er meget smuk, Deres Eminence.
Afbalanceret, men med kærlighed.
Netop sådan bør ægte og inderlig kærlighed være.
Jeg har aldrig rigtig fundet kærligheden.
Jeg har aldrig rigtig levet. Men jeg er kommet til rette sted.
En bystat fuld af fortabte sjæle, der aldrig rigtig har levet.
- Søster Mary? - Hun spiser inde hos sig selv.
Hvad ville du sige til mig? Hvad har du besluttet om talen?
Jeg har en meget klar fornemmelse af den.
Tror du, at du kan bruge noget af det, statssekretæren skrev?
Nej. Det er for svagt.
Jeg synes, at den var smuk. Sikke en skam, Lenny.
- Søster Mary? - Ja, Lenny?
Fra nu af skal du kalde mig Deres Hellighed.
Som De ønsker... Deres Hellighed.
Nu kan jeg huske, hvad jeg ville sige.
Hvad?
Du kan sige til alle, at i morgen klokken 21...
...vil pave Pius XIII træde ud på balkonen på Peterspladsen...
...og holde sin første, officielle tale.
Jeg elsker dig, Michael. Jeg er glad for, at du bad mig komme.
Jeg kunne næsten ikke vente med at tale med dig og takke dig.
Det er din fortjeneste, at jeg er kommet så langt.
Du lærte mig om livet og om teologi.
- Jeg skulle have været pave. - Ja. Men det er din egen fejl.
Du kunne have afvist Voiellos tilbud om at svigte mig for at blive valgt.
- Hvad mener du? Hvilket tilbud? - Din løgner!
Men jeg venter mig ikke noget af dig.
- Du kan ikke elske. - Sig ikke sådan.
Hvis du tror, at jeg ændrer mig, fordi du er pave -
- så kan du godt glemme det, Lenny.
- Dine ord sårer mig. - Sårer dig? Du har ødelagt mit liv!
Jeg har ikke længere nogen skæbne.
Jeg har talt med Assente. Han indrømmede, at han var homoseksuel.
En homoseksuel kan ikke lede kongregationen, der uddanner præster.
Han ryger ud. Og du skal tage hans plads.
Vi arbejder side om side, hver dag.
Du skal være min mentor, sådan som du altid har været.
Er du gået fra forstanden? Det vil blive opfattet som en vennetjeneste.
Hvem tror du, jeg er? Tror du, at jeg tager imod almisser?
Almisser? Jeg kan jo ikke gøre dig til pave!
Det passer ikke. Du har faktisk magten til at gøre mig til pave.
- Hvad mener du? - Træd tilbage. Konklavet vælger mig.
Det skal du ikke være sikker på. Konklavet er uudgrundeligt.
Hvad ved du om det? Du er så naiv.
Konklavet er et stort spil.
- Det har du aldrig forstået. - Du sårer mig.
Det er mig, der har opfundet alle konklavets små lege.
Hvorfor er du så ikke blevet pave?
- Det finder jeg snart ud af. - Kan du ikke bare acceptere det?
Sig ja til at blive præfekt for kongregationen for kleresiet.
Du bliver kirkens mest magtfulde mand.
Jeg beder dig, Michael. Hjælp mig med at skrive min første tale.
Jeg har brug for dig. Hjælp mig med talen. Jeg har brug for dit råd!
Jeg har ingen råd at give. Ud af mit hus, Lenny!
Hvorfor bad du mig komme?
For at minde dig om, at du er pave nu.
Og du er helt alene.
Som du altid har været.
Du er intet. Intet!
Deres Hellighed Pius XIII!
Fortæl om mine forældre.
De efterlod Dem på børnehjemmet. De kunne ikke have Dem mere.
De skulle til Venedig.
- Hvad skulle de i Venedig? - Vi stillede ingen spørgsmål.
- Hvordan var de? - Det husker jeg ikke.
Der var så mange forældre.
- Jeg husker dem ikke. - Jeg gør. I alt fald i drømme.
- Måske lever de stadig. - Ja, de ville være lidt over 70.
Måske er de stadig i Venedig.
- De kan være alle vegne. - Jeg har ledt.
Jeg har bedt. Men jeg kan ikke se Gud.
Fordi jeg ikke kan se mine forældre.
Men jeg kan se alt.
- Hvad ser du? - Guds plan.
Den komplekse struktur, der afhænger af Deres Hellighed. Alt er så klart.
Hvem er derinde?
Ikke nogen. De kan selv se efter, hvis De ikke tror mig.
Hele Vatikanet er Deres. Det gælder også denne lejlighed.
Der er ingen, der elsker mig.
Derfor er jeg forberedt på alle slags nederdrægtigheder fra alle sider.
Hellige Fader, jeg ser Kristus i Dem.
- Ikke i Dussolier? - Ikke i lige så høj grad.
"Mine kære troende, undskyld forsinkelsen."
"Men her er jeg. Se på mig."
"Eller rettere, se ikke på mig. Se op."
"Kan I se himlen? Kan I se Gud?"
"Ikke det? Det gør ikke noget."
"Se nu på personen ved siden af. Betragt ham med glæde."
"Og husk Augustins ord:"
"Hvis du vil se Gud, så står det i din magt."
"Gud er kærlighed."
Ikke nu.
Bare slap af, Deres Hellighed.
Og hvis denne helgen var Dem, Gutierrez?
Hvad har vi glemt?
Vi har glemt Gud!
I... I har glemt Gud!
Lad mig slå én ting fast:
I skal være tættere på Gud end på hinanden.
Jeg er tættere på Gud end på jer.
I skal vide, at jeg aldrig kommer til at være tæt på jer.
For vi er alle alene foran Gud.
Jeg har intet at sige til dem, der tvivler blot det mindste på Gud.
Jeg kan kun minde dem om min foragt for deres jammerlighed.
Jeg skal ikke bevise, at Gud findes.
Det er op til jer at bevise, at han ikke findes.
Kan I bevise, at Gud ikke findes?
Hvis I ikke kan det, betyder det, at Gud findes.
Gud findes.
Og han er ikke interesseret i os, når vi ikke er interesserede i ham.
I ham og ham alene! Er I med?
Ham og ham alene! Døgnet rundt!
Jeres hjerter og tanker skal kun være hos Gud. Der er ikke plads til andet.
Ikke plads til den frie vilje, til frihed eller emancipation.
"Løsriv jer fra Gud", siger folk.
"Løsriv jer fra Gud."
Men smerten ved denne løsrivelse er ubærlig og dræbende skarp.
Uden Gud...
...er I så godt som døde.
Døde, der flakker forvildet omkring.
Vi vil se dit ansigt!
Vil du se mit ansigt?
Du skal se Gud først!
Jeg hjælper dig ikke. Jeg viser dig ikke vej.
Du må selv søge. Find ham!
Og når du har fundet Gud, får du måske også mig at se.
Hold op! Hvor vover du at lyse på din pave?
Det er andet og mere end mangel på respekt.
Jeg ved ikke, om I har fortjent mig.
Jeg ved det faktisk ikke...
Måske er I mig ikke værdige.
Hjælp mig.
Hjælp mig med at sone alt det onde, jeg må gøre for at redde kirken.
Tekster: Neel Rocco www.sdimedia.com