Tilgi meg, Fader...
...for jeg har visselig syndet.
Se, vitnet!
Se, en god mann!
Se...
Mrs. Geary, jeg ønsker ikke å være taktløs-
-men betalte De graverne den ekstra shillingen?
-Hvilken ekstra shilling? -For å begrave faren Deres dypere.
Man betaler ekstra for å bli begravd to fot dypere enn resten.
Da kan ikke likrøverne grave ned til dem før solen kommer opp.
Min kone har ikke noe med graverne å gjøre.
Faren hennes vil hvile på den vanlige dybden.
Gode gud, der kommer en død mann.
-Hvem er det? -Har helvete åpnet seg?
Allmektige Gud, er det broren Deres?
Før vi begynner, la oss bøye hodet i bønn.
Fader vår, du som er i himmelen.
La ditt navn holdes hellig. La ditt rike komme.
La din vilje skje på jorden som i himmelen.
Gi oss i dag vårt daglige brød.
Ettersom det har behaget den allmektige Gud å ta til seg-
-sjelen til vår kjære, avdøde broder-
-overgir vi derfor hans legeme til jorden.
Av jord er du kommet, til jord skal du bli.
Av jorden skal du igjen oppstå.
Herren Jesus Kristus skal forvandle vår skrøpelige kropp-
-og gjøre den lik den kroppen han selv har i herligheten.
For han har makt til å underlegge seg alt.
Sir? Mr. Delaney? Sir?
-Er det James Delaney? -Hvem er De?
-De sa at du var død. -Det er jeg.
De gravde en grunn grav til far. Mangler du et par shilling?
Han ble begravd så dypt som jeg elsket ham.
De siste årene vanæret han meg.
Vanæret?
Var det negerord han brukte ved graven?
Galskapen kommer ut gjennom navlestrengen.
Kopper i Afrika går rett til hjernen via ormer. De kravler gjennom årene.
-Hvor er han? -Han gikk for å pisse.
Alt som har med ham å gjøre, skal gjøres i mitt nærvær.
Jeg har fordelen av å ha lest testamentet.
-Hva skal det bety? -Jeg må pisse og trenger ikke hjelp.
Unnskyld, frue.
Hvordan fikk De vite at Deres far var død?
Jeg hørte at han var syk og gikk om bord på et skip.
Ja, han var syk av galskap. Hørte De det?
Vrede og bitterhet.
Det ble ikke felt én tåre ved graven.
Jeg hørte ikke noe piss. Kanskje De ikke måtte pisse.
-Kanskje De kom med et formål. -James...
-Hvem er De? -Jeg er Thoyt, Deres fars advokat.
Jeg ble vansiret av kopper, og ja, jeg er her for annet enn å pisse.
Bare faren Deres trodde at De fortsatt var i live.
Det var et symptom på galskapen hans.
Men han snakket til Dem. Han sto på nordsiden av elva.
-Og ropte til Dem på den andre siden. -Ja, jeg vet det. Jeg hørte ham.
Faren Deres skrev et testamente, som jeg er bostyrer for.
De er hans eneste arving.
Men om De kom hjem og forventet en formue, er det ingen.
Den eneste arven er et giftbeger.
Fortell meg om giften.
Det er et lite stykke kystlinje på den andre siden av verden-
-som Deres far eide etter en pakt med en Nootka-stamme, en ødemark.
Hvis Amerika var en gris som var vendt mot England-
-ligger det rett ved grisens rumpe. Det er bare stein og indianere.
Området i Deres fars testamente er ikke bare ubrukelig.
Det er farlig for alle som eier det.
Det er mine steiner nå.
James, jeg kan ordne en umiddelbar overføring av denne eiendelen.
Jeg sender Dem en skriftlig, formell erklæring.
-God dag, sir. -Disse jentene er alle horer.
De kommer fordi de vet det vil være mange gamle menn her.
Det dyret fra Afrika er også her for å plukke på en gammel manns rester.
Kanskje vi bør la Thoyt håndtere det.
Nå tilkaller vi vognen vår.
Én ting Afrika ikke kurerte, er at jeg fortsatt er glad i deg.
Og hvis du noen gang mangler to shilling-
-ikke nøl med å spørre, for Afrika tjente meg utrolig bra.
Da har du vel ikke noe behov for en arv, eller hva?
Vi skulle akkurat til å dra.
La oss begynne, mine herrer.
Protokollføreren skriver alt som sies unntatt når noen løfter hånden.
Det som sies når en hånd er løftet-
-føres ikke inn i protokollen.
Saken i dag gjelder gamle Delaney, måtte han råtne i helvete.
Den sprø, gamle jævelens død var kjærkommen-
-og, som vi trodde da, fordelaktig for Det ostindiske kompani.
Men ting har endret seg.
Velkommen, Mr. Thoyt. Fortell oss den dårlige nyheten.
Som den avdøde Mr. Delaneys advokat var jeg til stede i begravelsen.
Og et spøkelse dukket opp, en sønn vi alle trodde var død i Afrika.
James Keziah Delaney.
Mr. Wilton, jeg ba Dem grave litt.
Noe jeg har gjort, sir. Og det var høyst underholdende.
Han slekter på sin gale mor når det gjelder temperament.
-Hun ble lagt inn på Bedlam... -Hold deg til gutten.
Da han var 11 år, sendte hans utslitte far og nye brud-
-sin sønn til Det ostindiske kompanis militærskole i Woolwich i 1798.
Var Delaneys sønn en kompanigutt?
Og, sir Stuart, journalen viser at han en gang var i Deres regiment.
Jeg kommanderte så mange små jævler at jeg glemmer.
-En kopi av hans oppmøteprotokoll... -Ja, og årsrapportene også.
Gode Gud.
"Korporal James Keziah Delaney. Enestående."
"Enestående. Enestående. Muskett. Skipskunst. Lederskap. Enestående."
Men så kom vi til år 1800. Enestående på andre måter.
Selvtilliten lot nok hans ville natur og morens galskap tre frem.
Nakkene han brakk, tilhørte alltid offiserer.
Og så satte han fyr på en båt-
-i et eksperiment med olje og potetmos mens han var full.
En slåsskamp med en bjørn-
-et opprør mot kokkene for dårlig eggekrem startet av ham-
-og han fablet om rikdommer og skjulte skatter.
Han prøvde å rekruttere andre til å dra til India, handle med indianere-
-og ta gull fra aztekerne.
Og flere nakker, horer og mer eggekrem.
Og til slutt... Jeg blir nesten utslitt av å si det.
Til slutt, i år 1802...
...dro han til Afrika.
Nå har han kommet tilbake.
Og Delaneys testamente gir ham alt.
Deriblant Nootka.
Har vi en kopi av Nootkasundet-pakten ennå?
Kanskje advokatene våre kan plukke den i stykker.
Den har ikke dukket opp ennå, sir Stuart.
Og jeg tror at kun originalen finnes.
Våre omstendelige forhandlinger med datteren var altså forgjeves.
Hvis testamentet ikke er lest og bare Nootka er så strategisk for oss-
-hvorfor brenner vi det ikke bare?
Selv om jeg gjorde det, ville sønnen ha arveprioritet foran datteren-
-ifølge Guds lov.
Og tilbakekomsten hans var med hensikt veldig offentlig.
Det er ikke akkurat handlemåten til en villmann.
Takk, Mr. Thoyt. De kan forlate oss.
Mr. Pettifer, jeg håper at rapporten fra Afrika-avdelingen-
-er like grundig som den fra Mr. Wilton og arkivavdelingen.
Ifølge arkivet dro han til Cabinda om bord på skipet Cornwallis.
Så gikk han om bord på skipet Influence som skulle til Antigua.
Det var et slaveskip.
Det sank utenfor Gullkysten, og det ble antatt at Delaney var død.
Så startet ryktene.
Det har versert rykter om James Keziah Delaney de ti siste årene.
Men jeg har kun lagt ved fakta i mappen, sir. Ikke ryktene.
-Hva går ryktene ut på? -De er fæle...
...unaturlige og helt sikkert usanne.
Hvilke jævla rykter?
Hvem der? Denne pistolen er ladet.
-Ved Gud. -Kanskje ved skip og vogn.
Kom hit.
Hvor er anstendigheten din, Brace? Tjener og herre? Slipp meg.
Unnskyld, sir. Hva i helvete gjør du her?
Nei, det blir ingen unnskyldning på deg.
For du er mytteristenes leder.
Og du skal bli hengt som en pirat, din vagabond.
-Hvordan er beinet? -Jeg ødela venstre kne...
...da jeg dinglet i et tre og var en ape for deg.
-Du trengte en bror. -Det gjør jeg fortsatt.
Men en nedbrutt, krokete, gammel butler får duge.
Du ser lik ut.
Det er jeg ikke.
Ikke te. Konjakk.
-To glass. -Sir?
Hent to glass.
De burde i det minste ha invitert deg til gravølet.
Tjenere er stuet sammen på bakrommet. Faen ta det.
I hele denne skitne byen fantes det ingen jeg kunne stole på. Forstår du?
Utenom deg.
Spar meg for det der tullet, Brace.
Jeg vet at du drikker minst en halv flaske Delaney-konjakk hver kveld.
James...
Du kunne ha skrevet til faren din én gang.
-Mot slutten ropte han etter deg. -Jeg vet det.
Jeg sa: "Kom igjen, kom inn."
"Før tidevannet når skoene dine." Han tente bål på bredden...
Han ropte navnet ditt og snakket til deg.
-Er det sorg, James? -Er hva da sorg?
Og hele tiden var det... Måkene fløy rundt og hakket på ham.
Måker kommer bare hvis det er kjøtt.
Det var kjøtt.
Forretningsmenn kalte de seg.
-Vil du ikke vite hva måkene ville? -Jeg vet det allerede.
Det tviler jeg på.
Et landstykke kalt Nootkasundet.
Nootka var mors stamme.
Nei, James. Moren din kom fra Napoli.
Han kjøpte litt jord, og han kjøpte ei kone.
Og han kjøpte begge deler med krutt.
Han ba meg aldri snakke med deg om at han kjøpte henne.
Men likevel fortalte han meg alt.
-Når da? -Da han tente bålene i fjæra.
Ingenting du forteller meg om den mannen, ville overraske meg.
Han var halvt menneske mot slutten.
Han satt på huk her og inngikk avtaler med spøkelser i flammene.
Han snakket et språk som var... Det var som ravner som slåss.
Og han snakket til deg, James. Og han snakket til Anna.
Salish.
Mors navn var Salish.
-Du vet ting bare han og jeg visste. -Ja.
Og det er best at vi aldri snakker om henne når vi har drukket konjakk.
Pokker også.
Når du bor alene med en galning, blir du halvt gal selv.
Men hør her, James. Nootkasundet er en forbannelse.
Det vil pådra deg kongen og imperiets vrede.
Ikke snakk om fornuft med meg, Brace.
For om det er deg, kan jeg tro det.
Og jeg har sverget på å gjøre veldig tåpelige ting.
NOOTKASUNDET
Hvis du ser etter penger, så er de rapportene ti år gamle.
Hvor er fars lagerlister og lastemanifester?
Han brant alle.
Dette overlevde kun fordi jeg skjulte dem i tilfelle skattefuten kom.
Det ble levert kl. 06.00 av en av Mr. Robert Thoyts tjenere.
Thoyt har prøvd å kjøpe Delaney Shipping Company i tre år.
Faren din gikk ut i gata, plukket opp hestemøkk og pakket det inn som svar.
Konvolutten inneholder nok et økonomisk tilbud.
Det gjør den nok. Har du noe hestemøkk på deg?
Rapportene viser at vi har bygsel på 50 år-
-på kontorene i West India Docks med 32 år igjen.
Faren din har ikke vært der på åtte år, sir.
-Alle er låst. -Da trenger jeg nøkkelen.
Hei, hva gjør du med døren? Vil du ha noe, må du gå via meg.
Det er privat eiendom.
Helga, det er så godt å se at du fortsatt jobber og til og med lever.
Du vet, jeg lå med deg da jeg var en liten gutt.
-Hvor fikk du tak i nøkkelen? -Dette er fars nøkkel.
Horace Delaney.
-Faen. -Ja, faen.
Faren din sluttet å komme. Det var bortkastet så nær havna.
-Vil du ha te? -Nei.
-Vil du knulle? -Nei, jeg vil ha tilbake kontorene.
-Herregud, bare han ikke vil spise... -Hvor mye tjener dere her?
Med verftsarbeiderne og båtene som fortøyer her tjener vi ti pund dagen.
Jeg kan gi deg fem og hva du enn ønsker.
Gutter, jenter, suging, knulling.
Dere har to timer på å komme dere ut.
Du sier at jeg tok dyden din.
-Hvor har du vært, lille gutt? -Jeg har vært rundt i verden.
Jeg har jenter, men jeg har også menn.
De er ikke særlig gode menn. Forstår du?
De har steiner i stedet for hjerter.
De har kniver og tau. Hvis du eier fornuft...
Folk som ikke kjenner meg, forstår raskt at jeg ikke eier fornuft.
Ikke misforstå situasjonen. Sender du 12 menn-
-vil jeg sende tilbake 12 par testikler i en pose.
Så kan vi se horene sluke dem før jeg kapper av beina dine og koker dem.
-To timer. -Jeg husker deg.
Jeg husker deg. Jeg hørte historiene.
Gir jeg deg ei jente, ser jeg henne aldri mer.
Du hørte rett. Vær punktlig.
-De har kjørt frem vognen. -Ja, jeg kommer.
Du ber ham ikke om å gi fra seg skjøtet.
Du insisterer på at han for sitt eget beste overlater skjøtet til deg.
"Be" er et mer feminint ord.
Og hvorfor må du være en kvinne overfor ham?
De 50 pundene bør betinge at han forlater England.
-Hvorfor det? -For ellers vil jeg drepe ham.
Hvorfor det?
Det er et veldig godt spørsmål.
Hvorfor føler jeg det om ham etter ett møte?
Sønnen til samme far som kvinnen jeg elsker.
Hvorfor vet en soldat at en nigger som bukker lavt, har en dolk i skoen?
Delaney er ikke mer enn en nigger nå. Du vet vel det?
Jeg har snakket med handelsmenn som knapt kan gjenta historiene.
Blant kristne soldater er det vanlig å begrave likene til fienden-
-og jage bort hundene og kråkene som er ute etter kadavrene.
Ikke knele ved siden av dem...
Prøv igjen og uttrykk avskyen du føler nå som du kjenner sannheten.
Hundene lever av de som tar selvmord ved å hoppe fra Blackfriars Bridge.
Jeg har aldri sett en som går tamt bort til en mann.
Det må være noe trolldom du lærte et sted.
Hva vil du?
Tror du at din fars barn før seg selv?
Jeg hører at du har gjort mye ondt der borte.
Nå er det på tide at du gjør noe godt blant dine egne.
Jeg og kona mi har tatt hånd om den gutten i ti år-
-uten et øre fra deg og bare trusler fra den gale jævelen du gravla.
Nå som du er tilbake, vil jeg ha betaling.
Om det ikke var for oss, hadde ungen sugd kuk i St. Giles.
Mr. Ibbotson, jeg hadde tenkt å besøke deg.
Pissprat. Du er en løgner som faren din. Du er en Delaney.
Vet du hva, skaff meg en adresse-
-så skaffer jeg deg betaling i form av en bankremisse.
-Hvor mye? -Nok.
Adjø.
Spør du ikke engang hvordan ditt eget kjøtt og blod har det?
Hvis du ikke liker at jeg roer nervene med Madeira-
-bør du kanskje konsultere legeforeningens katalog-
-og se hvor mange andre som vil gjøre slikt arbeid.
Jeg skal blande mageinnholdet-
-med kaliumoksid, kalsiumoksid og salpetersyre.
Om ti minutter vet jeg det. Kom tilbake når kirkeklokken ringer.
Du gjorde dette. Du skal få svi for dette.
Bli med meg.
Nei, for jeg har ingen frykt å fø deg med.
Jeg har ingen frykt å gi deg og skal bevise det.
Syng for meg som du en gang gjorde, eller har elva tatt tunga di?
Selvmord.
Det vil lære deg å ikke stjele.
Du er ikke her. Jeg har ingen frykt eller skyldfølelse for deg.
Jeg gjorde som andre og som andre ba meg gjøre, og vi eies alle sammen.
Og vi har alle eid andre.
Så ikke våg å stå der og døm meg.
I dag har jeg arbeid å gjøre.
Det horisontale kammeret inneholder gassen fra mageinnholdet.
Og nå...sannhetens øyeblikk.
Som du ser, har flammen dannet en reflekterende overflate på glasset.
Det er kjent som et arsenikkspeil.
Faren din ble forgiftet.
Ut fra speilets tetthet å dømme fikk han store doser over en kort periode-
-og ja, det hadde påvirket sinnet hans i de senere stadiene.
-Vil du få ham begravd igjen? -Ja. Sy ham igjen også.
Jeg anbefaler at de graver litt dypere denne gangen.
Hvis denne kroppen brukes til noe annet, finner jeg deg og dreper deg.
Fortell det til alle i yrkesgruppen din.
Jeg vet ting om de døde... og jeg vil vite det.
-Vil du at det skal sies noen ord? -Ingen lytter.
Han møter Det ostindiske kompani.
De gjør visst gjerne avtaler med djevelen og etterlater oss blakke.
-Brevet utrettet visst ikke noe. -Han likte aldri å bli befalt.
Vi har juridiske rettigheter, og det er på tide at han blir klar over det.
-Jeg vet han er broren din, men... -Halvbror.
...han gir meg ikke noe valg.
-Jeg skal ut. -Bra.
Jeg er lei av disse tomme truslene du stadig kommer med.
Tomme?
Jeg er ektemannen din, og du er kona mi.
Og jeg vil beskytte våre interesser med alle nødvendige midler.
Hva han angår, så burde han ha blitt værende der han hører til.
I jungelen dansende naken og knullende svin og slaver i lenker.
Han drar snart. Du har rett, han hører ikke til i denne verdenen.
Jeg bestemte meg for å komme med det selv.
Dette er for fortiden, nåtiden og fremtiden.
Før meg til gutten.
-Jeg vil se om du lyver eller ikke. -Ja, sir, Mr. Delaney.
-Vil du snakke med ham? -Nei, jeg kan ikke være rundt barn.
Skjebnen kan være tøff, så sett av penger til fremtiden hans i tilfelle-
-han blir dumdristig som meg når han blir voksen.
-Vil du se ham igjen? -Nei, aldri.
John Pettifer, Det ostindiske kompani, Afrika-avdelingen.
-James Delaney. -Benjamin Wilton, arkivet.
Abraham Appleby, vår delegat fra Kristus.
Og dette er sir Stuart Strange.
Formann i Det ostindiske kompani over hele jordens overflate.
De husker meg ikke.
Man husker lettere de man ser opp til enn de man ser ned på.
-De var visst en kadett. -Ja, De var anføreren min.
Skyld på konjakk og alderdom.
Vennligst sett Dem.
-Konjakk? -Nei.
-La meg først overbringe våre... -Forstå dette.
Hykleri er det jeg hater mest.
-Ja, la oss ikke late som... -Nei, ikke lat som.
Jeg lurer på om Mr. Appleby kan få lov til å fullføre en setning.
Det sies at Deres far testamenterte et landområde som ligger her.
Det lille landområdet Deres far kjøpte fra indianerne-
-er nå, grunnet geografi, et strids- tema mellom Hans Majestets regjering-
-og forbannede USA.
Så...
Mr. Delaney, De har vært i Afrika i flere år, så De vet kanskje ikke-
-at Storbritannia og USA er i krig.
-Jeg vet det. -Da forstår De nok...
...at privat eierskap av landingsplassen på Nootkasundet-
-er en mulighet for fiendene våre til å bestride dets suverenitet.
Jeg vet det. Ja, jeg vet det.
Jeg vet også at den britiske og amerikanske regjeringen-
-forbereder seg til hemmelige fredssamtaler i Gent, ikke sant?
Og forhandlere forbereder erklæringer-
-for å tegne den canadisk-amerikanske grensen når krigshandlingene slutter.
Og grunnet Nootkasundets strategiske plassering, har den som eier det-
-en juridisk rett på hele øya Vancouver-
-som er...inngangsporten til Kina.
Så...dette lille landstykket som min far...
...kjøpte for perler, velsigne ham, og krutt for 30 år siden-
-vil bli veldig verdifullt for kronen-
-og Det ostindiske kompani, men også utrolig verdifullt for amerikanerne.
Mr. Delaney, som britisk statsborger-
-står De i lojalitetsgjeld til Deres konge og fedreland.
Om motivasjonen ikke er patriotisme, kan kanskje penger være det.
Før Deres tilbakekomst, var vi enige om et beløp med halvsøsteren Deres.
Ektemannen hennes tvang gjennom spesielt harde betingelser.
Nei, beklager. Nootkasundet er ikke til salgs.
Åpne konvolutten.
-Er De døv? -Mr. Delaney...
-Kanskje... -Havets kjempe?
Den grusomme skyggen.
Beistet med en million øyne og en million ører.
Erobring, voldtekt, plyndring.
Jeg studerte metodene Deres på skolen.
Og kjenner ondskapen De utretter, for jeg var en gang en del av den.
Er De sikker på at De ikke vil ha konjakk?
-Tenk på konsekvensene av å avslå... -Hvilke konsekvenser?
-Kanskje vi bør ta en pause.
Mr. Delaney, jeg skal gi Dem én siste sjanse-
-til å oppføre Dem som en lojal undersått av Hans Majestet-
-og Englands krone. Selg dette landområdet for en rimelig pris.
Vær så god.
Balansen i Deres fars sinn var...ustabil.
Men De har ingen slik unnskyldning.
Hvorfor ikke åpne den jævla konvolutten?!
Adjø.
Sønnen er like ustabil som faren.
Ryktene om ham er kanskje sanne.
Jeg hadde håpet å ordne dette på en moderne måte, men det er ikke mulig.
Han er Deres.
Kjære James, brevet jeg sendte i morges, ble skrevet-
-under tilsyn av min ektemann, som jeg er lykkelig gift med.
Det er mer enn ti år siden du dro.
Og den gang var jeg takknemlig for at du forlot England.
Hva som enn skjer med denne arvesaken-
-og uansett om det ender med en konflikt-
-håper jeg at du holder fortidens hemmeligheter begravd...
...begravd i en dypere grav.
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com