Raset natt til 15. januar 1905-
-kom brått på folk mens de lå i sin dypeste søvn.
Det skjedde i Lodalen i Nordfjord da en fjellknaus raste ut.
Resultatet ble en stor flodbølge som drepte 63 mennesker.
Flodbølgen går som en strøm gjennom Loenvannet og slår 40 meter høyt.
Det er 58 år siden Tafjordulykken på Sunnmøre.
40 mennesker mistet livet da en stor fjellblokk raste ut i sjøen.
l dag fins det 300 ustabile fjellområder i landet vårt.
Det er bare et spørsmål om tid før neste store skred.
Folk i Geiranger frykter at det kan bli en nye Tafjordulykke.
Ute i fjorden henger Åkerneset,-
-et gigantisk, ustabilt fjellparti som vil falle ned.
Sju millioner kubikkmeter stein vil gå rett ned i fjorden-
-og skape en kjempestor flodbølge.
lkke noe sted er det registrert så aktive sprekker som i Åkerneset.
Spørsmålet er om man kan rekke å varsle folk før raset.
(rave-musikk)
Hva er dette! Jeg er 40.
(synger med på popmusikken)
- Hallo! - Hei, pappa.
- Hva er det som skjer? - Mamma fikser vasken.
Gi meg en tang.
Skal vi ikke bare ringe en rørlegger?
Jeg trenger ikke rørlegger, bare en rørleggertang.
- Den ligger oppi der. - Her, mor.
- Hvordan vet du hvordan den ser ut? -Alle vet vel det.
Sånn.
Det slipper vi når vi flytter.
Det har sjel, dette her.
- Hva er "sjel"? - Det er noe tull som mamma tror på.
- Hva sa du? - Ingenting.
Leiligheten er helt ny. Med flott utsikt.
Og rett utenfor døra er hele byen.
Og alt styres med fjernkontroll.
- Lys, musikk, persienner... - Sender du meg broccolien.
Men det beste er -
- at man kan låse og åpne døra med mobiltelefonen.
Du har en nøkkelapp.
- Og det der stoler du på? - Jeg måtte dobbeltsjekke det.
Jeg har aldri sett en nøkkelapp før. Kom igjen!?
Idun, hva syns du? Er dette kast?
Skal du kaste skjortene dine? Er de ikke fine?
Jeg tenker bare nytt sted, ny bransje.
Ok... Vet du hva?
Jeg tror du må ha dress. Dress og slips må du ha fra nå.
Og så må du klippe håret og få ordentlig sveis. Det blir kjempebra.
- Vi driter i dette og blir her. - Hei, nå har vi bestemt oss.
Dette blir bra.
Kanskje jeg kan få litt mer oppmerksomhet enn det fjellet.
- Vil du ha oppmerksomhet? - Mm.
- Nå skal du få oppmerksomhet. - Ikke kil!
Nei, ikke på kjøkkenbenken!
Vi skal lage mat der i morgen.
Sekseren på sjueren.
Er alt normalt?
0,3 millimeter siste døgn. Det er godt innafor.
Hei. Hvordan sto det til i den gamle oljestaden?
Samme gamle det. Mye dress.
- Kapitalismen er alltid velkledd. - Hvor lenge har denne stått?
To dager i storbyen, og han er blitt feinsmecker.
Sånn går det.
"Takk for alt". Skal du begraves, Kristian?
Da kan du lage kaka selv neste gang.
- Det håper jeg blir lenge til. - Den ser fantastisk ut, Margot.
(slår på koppen)
Kjære Kristian. Tenk at dette er... din siste dag hos oss.
Dette høres jo ikke ut som en begravelse...
Her, Jacob.
Det er dessverre sånn at det ikke bare er her vi har fjell.
Det er fjell i Nordsjøen også.
Jeg skjønner at gutta i Oljebransjen vil ha tak i en fyr som deg.
Du er dyktig og dedikert.
Jeg snakker for alle her når jeg sier at du vil bli savnet.
- Det blir trist. - Takk.
Men det blirjævlig deilig å slippe å trippelsjekke alt.
- Skål for den. - Skål.
(bipping)
- Er det femmeren også? - Det ser sånn ut.
- Hva er det som skjer? - Grunnvannet sank plutselig.
Det skjedde på fireren og femmeren, og så mistet vi kontakten.
Vis meg det.
- Få opp et kamera. - To sekunder.
Zoom inn.
- Var det ingen andre bevegelser? - Nei. Helt stille.
- Kan det være en dårlig kobling? - Det ser helt stabilt ut.
Vi må se på det neste gang. Kan noen få av alarmen?
Kristian? Kristian!
Fjellet er stille. Det går bra. Stikk og pakk. Vi har kontroll.
- Se. Jeg fikk plass til alle sammen. - Kjempefint.
- Skal jeg ta disse også? - Ja, bær ut bokkassa.
- Skal ikke han hjelpe til? - Jo, det skal han faktisk.
- Hei. Hvordan går det med pakkingen? - Bra.
Den rynken der, Kristian. Jeg trodde den skulle bli borte nå?
Grunnvannet oppførte seg merkelig i dag.
Det er ikke din jobb lenger.
Det fjellet står nok der i tusenvis av år til.
Nå må du pakke ferdig så flyttebilen kan kjøre i morgen.
Pakk ned den rynka også. Ræva i gir!
- Ser du hvordan mamma herser? -Alle skal bidra, pappa.
Hvordan går det, sjef?
Jeg liker meg her.
Jeg vet at Geiranger ikke er verdens sentrum, men...
Det er trygt...jeg er hjemme.
Jeg vet at dette er vanskelig.
Mamma og jeg har valgt å gjøre det vi mener er best for familien.
Det er ikke lett å være den som tar de tøffe avgjørelsene.
Men hva blir det neste?
Hva skjer etter at vi har vært to år i Stavanger?
Skal vi så pakke sammen og flytte en gang til?
Hele jævla landet er jo stein.
Hva skjer? Flytter dere?
Kom her.
- Du også. - Og meg.
Hei, Sondre.
Vi får se hvor lenge dere holder ut med bare asfalt...
Og Kristian med slips rundt halsen. Det blir jo noe helt nytt.
- Det blir en overgang. - Stramt i halsen.
- Er dere klare? - Vi er i grunnen det.
Gjengen drar med ferga nå. Jeg må jobbe et par dager til.
- Så du reiser ikke i dag? - Nei, dere er ikke kvitt meg ennå.
(biler tuter)
- Pappa, det er vår tur! - Skal du kjøre, eller?
Vent her. Det tar ikke lang tid.
- Jeg har kjøpt meg leilighet. - Hei. Jeg må vise dere noe.
- Hei, Vibeke. - Du tok deg tid til å komme.
Jeg vil hjelpe deg litt.
Hei. Velkommen til Geiranger. Beklager ventingen.
- Det gjør ingenting. - Hva var navnet deres?
- Maria og Phillip Poulsen. - Jeg skal se om jeg har et rom.
- Har gjengen dratt? - De er vel snart på ferga.
Tenk om problemet ikke er sensorene, men ledningene.
Ikke sant?
Alle fjell er bygd opp av plater. Vårt er ikke noe unntak.
Våre borehull går gjennom alle platene.
Du sier at grunnvannet forsvant rett før vi mistet kontakten.
Men grunnvannet forsvinner ikke bare.
Det finner nye veier og lager nye sjikt. Det skaper friksjon.
Og friksjonen gjør at sjiktene forskyves.
Og hvis forskyvningene var store nok, kan de ha kuttet ledningene våre.
Så borer vi bare nye hull og bytter noen sensorer. Det går greit.
Nei.
Men hvis tyngden fra fjellmassen oppå og forskyvningene store nok...
Det blir ingen utvidelse før raset.
Det blir ingen advarsler.
Forsiktig, da.
Det er Geirangers største turistattraksjon.
Når man er på et så vakkert sted, vil man ha utsikt til fjorden.
Det forstår jeg så godt. Si ifra hvis det er noe.
(mobil ringer)
Hei, Sondre. Hva?
Hvor er dere nå?
Ok?
Skitt!
Er det kontakt?
- Har dere bilde? Hei hei. - Ja, vi ser dere.
Det er godt å vite.
Du sjekker fireren, jeg tar femmeren.
Kristian...
- Dette er ikke naturlig slitasje. - Det er tydelig at det skjer noe.
Skjer noe? Det er mye bevegelse i fjellet. Er du klar over det?
Vi skal selvfølgelig undersøke dette her.
Hva betyr det?
Ta flere prøver. Bore flere hull.
Er du helt sinnssyk? Må jeg minne dere på hva som kan skje?
Vi snakker om en 80 meter høy bølge.
Etter ti minutter fins ikke Geiranger lenger.
- Vi er klar over konsekvensene. - Det virker ikke sånn.
Hva faen vil du at jeg skal gjøre?
Skal jeg trykke på denne her og skape fullstendig panikk?
Avblåse turistsesongen før den er i gang?
- Du bryr deg ikke om suvenirsalg. - Det er ikke det det handler om.
Hva blir konsekvensene -
- hvis vi roper ulven hver gang vi tror noe skjer der oppe?
Hva gjør vi så den dagen raset går?
Men hva skal vi gjøre?
Vi går til gult beredskap. Full beredskap, døgnvakt i fjellet.
Ja.
Dere da? Hva mener dere?
Skal dere bare se på at det skjer?!
Jacob?
Kristian, hør her. Jeg skjønner at du er opprørt.
Jeg skjønner at du bare vil det beste. Men du må ta det med ro.
Vi har funnet avrevne ledninger. Ikke noe annet tyder på at det skjer noe.
Fjellet er stille, Kristian.
Ok...beklager.
Jeg vet ikke hva som gikk av meg.
Jeg skal ikke...
Faen heller!
For faen. Du er så kjørt.
Du har besøk.
Har det klikka for deg?
Du kan ikke sette ungene i bilen og dra på jobb i flere timer.
- Jeg vet jo det. Unnskyld. - Du jobber ikke der lenger engang.
- Jeg fucket det opp. - Ja, det gjorde du.
Jeg fikk en dårlig følelse, og så...
Ja. Det blir ikke noe Stavanger i dag.
- Nei. -Ok...
Jeg tenker dere skal få sove på hotellet i natt.
- Topp. - Skal vi gjøre det? Ok?
- Så får du prøve igjen i morgen. - Ja.
- Mamma, jeg vil sove hjemme. - Det er helt tomt der.
- Jeg vil si ha det til huset. - Det skal vi fikse. Kom her.
Går det greit? Da blir det huset.
- Skal du være med? - Nei.
- Jeg fikser et rom til deg. - Ja takk.
Si ha det fra meg også. God natt, min skatt.
Ha det, sjef. Vi ses i morgen.
- Ok, pakk sakene dine. - Hva var navnet?
Jeg heter Sondre Eikjord.
- Pappa, kan jeg sitte foran? - Klart det.
På med beltet. Stram det.
Ok. Da er vi klare.
- Pappa? - Ja.
- Skal du og mamma skilles nå? - Nei. Vi skal ikke skilles.
Vi krangler litt, men vi blir venner igjen.
Og så blir alt bra igjen.
Håper jeg.
- Sånn er livet. - Ja, sånn er livet.
Her er ditt rom.
Sånn.
Jeg håper rommet står til forventningene.
- Du får kose deg. - Det skal jeg.
Kan jeg gå ned og jobbe litt? Du vet hvilke flasker du ikke får røre?
Ja.
Og hvilke kanaler du ikke får se?
Pass deg litt.
Hvor skal du sove, pappa?
Det blir i denne her.
Jeg sover godt i den.
- Sånn. Går det fint? - Mm.
Vi trenger ikke noe hotell.
- Nei, dette har mer sjel. - Ja.
Det har det faktisk.
(mobil durer)
(knirking)
- For noen drittsenger. - Ja.
Trist at det skulle slutte sånn. Med Kristian.
Tror du han blir lenge i Oljebransjen?
Vi får se. Han er nok tilbake om et år.
Når fjellene først har fått tak på deg, slipper de aldri.
- Hva faen er det? - Jeg leste det i ei bok.
Du gjorde vel det.
Hurtigruta betyr noe for folk langs kysten.
Og det er en utrolig vakker reise.
Noen kaller den for verdens vakreste.
- Hei. - Hei.
(musikk i høretelefoner)
Hallo?
Mikal?
Faen.
Skitt!
- Margot? - Ja?
Arvid? Jacob?
Hallo? Hører dere meg?
- Arvid? - Svar.
Vi får inn noen rare data.
Det ser ut som om fjellet har trukket seg sammen.
- Det kan ikke stemme. - Flere av sensorene viser det.
Kjør en rekalibrering av hele rekka, og les av på nytt.
Ok.
- Er du klar for en kveldstur? - Seff.
- Vi drar ned og tar en titt. - Nå?
Ja, så får vi sjekket det.
Snart nede.
(telefon ringer)
Hallo? Hei.
Ja, vent litt. Det er Kristian.
- Hei. Lengter du tilbake allerede? - Nei da. Vi drar i morgen.
- Er alt ok der oppe? - Ja, alt er fint.
Det er bare noen sensorer som oppfører seg merkelig.
De melder om sammentrekninger i fjellet.
- Sammentrekninger? - Det er helt sikkert bare en feil.
Arvid og Jacob sjekker det nå, så vi finner nok snart ut av det.
- Ok. - Jeg skal holde deg oppdatert.
- Takk. Vi snakkes. Ha det. - Ha det.
(brak)
Hva faen var det?
Geofonene plukker opp noen rystelser her.
Ja, vi kjente det her også.
(alarmpip)
Ytterligere -O,8 på C6.
(fugleskrik)
Gir du meg data på C6?
1,72. -2,6 i løpet av siste time.
Svarte faen.
Det samme her. Bekrefter sammentrekning.
Skal vi sjekke sjueren også?
Jeg tar det. Fuck dette her.
Jordskred
(telefon ringer)
Er Arvid og Jacob fremdeles der nede?
- Ja, og dataene stemmer. - Hør her: Få dem opp med en gang.
- Hva mener du? - Få Arvid.
- Arvid? - Svarer.
- Vent litt. Sånn, Christian. -Arvid? Hører du meg?
Hallo?
- Kristian? - Kom dere til helvete vekk.
- Slipp alt, og kom dere ut. - Vi skal bare bli ferdige.
Jeg har sjekket data fra Vajont og Randa.
Det ble registrert sammentrekninger rett før rasene.
Begge steder skjedde det samme.
Arvid, de utvidet seg ikke. De trakk seg sammen.
Vi kommer opp.
(høyt brak)
(Skrik)
- Hva var det? Hva skjer? - Jacob! Han sitter fast!
- Ta det rolig. Jeg får deg løs. - Hva skjer? Arvid?
Foten til Jacob har satt seg fast.
Bare rolig. Jeg skal få deg løs.
- Hva sier sensorene? - Vent litt...
Grunnvannet synker... flere steder.
Jeg mistet kontakten.
Jacob, dette går bra.
(høy knaking) (Jacob skriker)
(høyt alarmsignal)
- Margot, slå alarm. - Ja, men...
Rød alarm! Rød alarm!
Margot, slå alarm!
(høy alarmsirene)
- Hva faen gjør du? - Den holder ikke begge to.
Arvid!
- Hallo? Margot? - Hva skjer, pappa?
Hei. Hva skjer?
(rystelser)
Ti minutter.
Vi har ti minutter på å få ut gjestene!
- Prøv å finne bussjåføren! - Ja!
Kom!
Inn med deg. På med beltet.
(Oppringingstone)
Svar da, for faen.
Velkommen til mobilsvareren.
Lukk opp! Alle må våkne! Kom dere ut!
Alle må ut av hotellet! Alle må ut!
Alle må ut av hotellet!
- Unnskyld, er det en øvelse? - Nei, det har gått et ras.
Våkn opp! Kom dere ut!
Alle må våkne!
(mobil ringer)
- Gudskjelov. Hvor er du? - På hotellet.
- Jeg får ut folk. Er Julia der? - Ja, hun sitter heri bilen.
- Bra. - Drit i tingene! Kom dere vekk!
Det er ikke tid! Skynd dere å komme høyt opp!
Våkn opp!
Inn i baksetet!
- Vi er på vei. Vi henter dere nå. - Nei, kom dere i sikkerhet.
Vi drar nå!
- Idun, vi rekker det. - Nei! Bare få .Julia i sikkerhet.
- Lover du meg det? - Hva med deg og Sondre?
Vi har en buss her.
Er du på vei?
- Ok. - Drar du nå?
- Ja, jeg gjør det. - Bra.
- Kom dere opp. Vi ses snart. - Ok.
Vi kjører også snart. Ut! Fort!
Alle må ut!
- Hør nå! - Hva med bagasjen vår?
Det er ikke tid!
- Han vil ikke kjøre fram bussen. - Hør her.
Det kommer en sunami. Vi har få minutter på å komme 80 meter opp.
Vær så snill og kjør fram bussen. Vibeke, vi får alle ut nå.
Ut, alle sammen. Gå ut i bussen.
Hvor er Sondre? Sondre!
- Sondre! - Skynd dere!
Nei, nei, nei.
(biler tuter)
- Julia, kom! - Hva skal vi?
Vi skal løpe litt.
- Hva driver du med? - Vi rekker ikke! Opp i høyden!
Sondre!
Sondre?
(Oppringingstone)
- Sondre? - Det er ingen forbindelse.
Sondre!
Kom igjen!
Ut av bilen!
Opp! OPP i høyden!
Kom dere opp! LØP!
- Hva skjer? - Kom dere opp!
- Kom da. Fort. - Inn i bussen.
- Nei, jeg må ha telefonen min. - Det er ikke tid!
Denne veien. Kom igjen da!
Vibeke... Har du sett Sondre?
Nei. Bare tidligere i kveld i gangen.
- Det mangler en. - Vi må dra nå!
- Jeg kan ikke dra uten Sondre. - Idun!
Jeg kan ikke dra uten sønnen min!
Det er gutten hennes. Jeg må hjelpe henne.
- Hva skjer? - Vi må hjelpe henne.
- Vi må inn i bussen. - Kom da!
For satan.
Da rekker vi det ikke!
Thomas, hør på meg. Ut av bilen. Løp nå.
Kom igjen. Ut! Løp!
Kom igjen. Løp, løp, løp.
Løp. (Anna skriker i smerte)
- Anna! - Mamma!
- Thomas, få ungene vekk herfra nå. - Løp, Thomas!
- Pappa! - Løp så fort du kan.
- Pappa! - Løp!
(Anna jamrer seg) (motor starter)
Vi rekker det ikke.
Kristian, løp!
Beltet!
- Sondre! - Maria! Vi går tilbake til bussen.
Hør nå etter, for helvete! Vi går tilbake til bussen nå.
Hysj. Jeg hører noe.
Sondre!
- Det er noen der nede. - Sondre! Sondre!
- Sondre! - Hva skjer?
- Kom! - Hva skjer, mamma?
Det er tilfluktsrom i kjelleren!
Maria! Maria!
Kom!
Maria!
Hold fast!
Maria!
Phillip!
Maria!
- Lukk døra! - Maria!
- Lukk døra! - Hun er der ute!
Vi må lukke døren, ellers dør vi alle sammen!
Hun er borte.
Phillip, hun er borte. Vi må lukke døren.
Julia.
Hallo?
- Jacob? - Margot.
Er du ok? Er Arvid ok? (Jacob hulker)
Jacob, er Arvid der? Jacob?
Julia?
Julia!
- Julia! - Pappa!
- Julia? - Pappa!
Pappa!
Få se på deg. Har du det bra?
Kom her. Er du ok?
(vann renner)
(fjernt brak)
Hva skal jeg gjøre?
Det er ingen forbindelse.
- .Ja vel. Mange her har ikke dekning. - Unnskyld, kunne jeg fått...?
- Hvor er de du snakker med? - l fjellet over Geiranger.
Det er mange oppe ved hyttene.
- Kan jeg få låne den litt? - Jo.
Hallo? Hei.
Jeg lurte bare på... Det var en turistbuss fra hotellet.
Så det er ingen buss oppe hos dere?
Er du helt sikker?
Takk.
- Hei. - Hvor er mamma og Sondre?
- Pappa skal gå og finne dem. - Jeg vil ikke at du skal dra.
Jeg skjønner det.
Men mamma er redd for oss nå.
Jeg må finne henne og si at vi har det fint.
- Skal jeg være her alene? - Nei, du skal ikke være alene.
Du skal være sammen med Teresa og Thomas.
Vet du hva jeg tror?
Thomas hadde blitt glad hvis du kunne passe på Teresa nå.
- Tror du at du kan klare det? - Mm.
Du er ei modig, lita jente. Og så fin.
Ok, da blir du her...
- Og jeg går og finner mamma. - Og Sondre.
Ja, selvfølgelig.
Ok... Sånn, ja.
Ok.
Jeg må ut herfra.
Døra, Sondre.
Vent!
Sånn. Nå!
Kom igjen!
(Idun gråter)
Få lyset. Hjelp meg opp.
(Idun skriker)
(knaking)
(brak)
Ta av deg jakka. Ta av deg jakka!
- Fuck det her! - Kom igjen!
- Det er jo nytteløst! - Vil du heller vært der ute?
Rolig. Vi venter til vannet har steget over døra.
Da er det lavere trykk, så prøver vi igjen.
Hvis vi venter her nede lenger, så dør vi faen meg! Fuck!
Vi kan ikke vente her nede, da dør vi.
Hallo!
(knirking)
Hallo?
Idun? Sondre?
Vi prøver nå.
Svøm bort til luka.
(Phillip hoster og gurgler)
Phillip, er du ok?
Hold deg i taket sånn.
- Ta det med ro. - lkke rør meg!
Hei hei! Hva gjør du?
- Ta det rolig. Slipp ham. - Jeg skal ikke dø her!
- Ta det rolig, Phillip. - Slipp meg, for helvete!
Ikke få panikk.
- Jeg skal ikke dø her! - Det skal gå bra. Ro deg ned.
Phillip!
- Slipp ham! Slipp ham! - Hold kjeft!
Slipp ham!
Ikke se ned.
Hallo?
Idun! Sondre!
Idun!
Sondre!
Sondre, jeg er så lei for det.
Sondre...
Hold deg fast.
(gråter)
(banking)
- Vi er her! - Hallo!
Vi er her!
Vent her.
Hallo!
Vi er her!
(fjern banking)
Sondre. Vent her.
(gisper)
Å gud!
Jeg er her nå. Dette går fint, Sondre.
Har du vondt noen steder? Kan du bevege deg?
Dette skal gå bra.
Mamma venter på oss ute. Vi skal bare ta én siste svømmetur.
- Nei. - Jo jo!
Hør på meg. Vannet stiger. Snart er det ikke mer luft.
Og da dør vi begge to. Og det kan jeg ikke tillate!
Jeg og mamma trenger deg. Og Julia trenger deg.
Se på meg. Vi trenger deg alle sammen.
Ok?
Jeg svømmer først. Og du svømmer rett etter meg.
Jeg skal passe på deg. Er du klar?
Da gjør vi det.
En...
...to...
...tre.
Sondre!
- Hvor er pappa? - Han var rett bak meg.
Kristian.
Nei... Ikke faen.
Pappa!
Pappa, vær så snill!
Kom igjen!
Pappa!
Mamma!
Norske tekster: Lise Weggersen Scandinavian Text Service 2015