ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
«Сусіди по будинку»? «Сусіди»?
І ми винні, бо наш унітаз вибухнув у них вдома.
Треба дізнатися, чому, так?
Хіба ми хочемо, щоб наші клієнти жили з нами.
Але це не дає їм право жити в нас вдома, як в готелі.
Вони отямляться після тижня занадто дорогих млинців.
Треба випровадити їх, доки вони не перевдягнулися у зручний одяг.
-Щойно вони це зроблять… -Відправ їх до готелю.
За який кошт?
Мої кредитки не працюють, а в тебе їх і не було.
Ми ж не можемо заплатити грошима з морозилки…
Трясця. Гроші в морозилці.
Треба їх дістати.
Нащо їм шукати гроші в морозилці?
Бо ти про них сказала.
Якщо знайдуть, скажуть, щоб не витрачали.
Чи гірше, захочуть нову підлогу.
Ніби їм потрібна підлога.
Вони що, ноги?
-Могло бути й гірше, Соле. -Серйозно?
Зараз я шкодую, що не обрали круїз, де всі отримали ботулізм.
Я кажу, що мені добре, бо я тут з тобою.
І це шанс для нас відновити зв'язок.
Давно це було.
Нащо ти про це згадав?
Нашу підлогу затопило.
В нас може завестися цвіль.
Але ми у романтичному місці.
Яка романтика в будинку наших колишніх дружин?
Раніше це нам не заважало.
Знаю, це занадто швидко, але перевірочка почуттів.
Мене бісить твоя перевірочка почуттів.
-А щодо Ніка? -Я в жаху.
Я перейшла з жінки, яка не знала, що її чоловік гей,
до жінки, яка не знає, що її чоловік злочинець.
Не впевнена, що це крок вгору.
Наступного разу просто вийди за гея-злочинця і все.
Що з коробкою? А де решта грошей?
Боже, Грейс. Ніхто не ховає всі гроші в одному місці.
Я сховала в чотирьох.
В мене є проста система, щоб запам'ятати, де вони.
Кожна заначка названа на ім'я «Бітла»,
який асоціюється зі сховищем.
Пол - «Рибні палички м-с Пол».
Геніально? І не кажи.
Наскільки угашена ти була, коли це вигадала?
-Мені здавалося, що в мене прозора рука. -Френкі!
Її тут немає!
Так. Що…
Що, в біса, тобі треба ще, Соле?
І млинці - чотири бакси.
Мої очі тут, чуваче.
Алло?
Це агентка Керін Фенмор з ФБР.
Ми хотіли б з вами поговорити.
Нащо ФБР хоче з тобою поговорити?
Є новини: Ніка заарештували, і зараз він у в'язниці.
Грейс соромно, вона повернулася сюди, і як ми дивимося на тайську їжу?
-Що? -Я щойно поїв тайської.
Чекай, це через Ніка?
Бріанно, я розумію, що те, що я твоя начальниця,
для тебе дивно, і це дуже м'яко кажучи.
Не настільки, як коли бачила, як ти засмагала, розставивши
свої «булки», але дивно.
Я буду їздити туди-сюди у головний офіс у Сан-Франциско.
Але коли я тут, мені знадобиться справжній стіл,
Адаму доведеться працювати і на мене, та найголовніше,
я вимагатиму поваги згідно моєї нової посади.
Це зрозуміло?
Ти досі тут.
Ти принесла мені кексик?
Я не приноситиму тобі кекси, Бріанно.
Я твоя начальниця.
Але так, я купила тобі кексик.
Чудово.
Ти щось хотіла мені сказати?
Знаєш…
Бріанно…
-Тому… -Боже, як довго.
Киш. Мені треба працювати.
Доброго ранку.
Це наш перший день догори дриґом, хоча все виглядає
-так само. -Припускаю, ти тут не просто так.
Не думаю, що можна таке припускати.
Але мені потрібно, щоб ці документи підписала…
-Меллорі. -Я маю щось підписати? Весело!
Давай сюди.
Давай. Подивишся, що станеться.
Гадаєш, тобі пощастить?
Ні.
Я маю досвід, тому я розмовлятиму.
Ми хочемо поговорити з вами.
Це її не зупинить.
М-с Сколка, коли ми повернулися за рештою речей Ніка,
ми побачили, що диван було порвано.
І це нас збентежило, бо іноді люди ховають в диванах речі.
Тобто, свічки і щось таке?
Скоріше готівку.
Це не про ті гроші у морозилці казала Френкі?
Нічого не скажете про цей диван, м-с Сколка?
Я дуже його ненавиділа.
Можете уявити, що я відчувала щодо Ніка в ту мить.
Ви виплеснули гнів на чоловіка на вашому дивані?
Ні, я виплеснула її гнів на її чоловіка на їхньому дивані.
Здається, що це в тебе вперше.
Я емоційно допомагала.
І, так, це можна назвати викраденням її миті та почуттів,
але я така.
Гадаю, ми закінчили, Керін. Рада знайомству, Гора Рашмор.
Проблема в тому, що в квартирі були лише ви.
Гаразд, Керін, я бачу, куди ти хилиш.
Я - там, я - тут. Зрозуміло?
Ніхто не зрозумів нічого.
Я кажу, що мені нічого приховувати.
Тобто, ви не проти, якщо Рашмор та я подивимося тут?
До речі, я проти.
Є така дрібничка, яку я зву «громадянські свободи».
Всі їх так називають.
І це значить, що ви не можете
поводитися з дружиною звинуваченого у злочині,
-ніби вона теж злочинниця. -Пробачте. Хто ви?
Я її колишній чоловік.
І, так. Грейс може бути жорсткою та іноді мстивою.
Бог свідок, в неї були свої миті, особливо напідпитку.
Ти скоро дійдеш до суті, Роберте?
Але вона - жінка принципів.
І вона ніколи б не брехала представнику органів.
Моя колишня дружина теж жінка принципів.
Вона може збрехати органам,
але з добрих намірів.
Жоден з них не виступатиме на нашому похороні.
Керін, я адвокат, і я бачу, що ти хочеш провести незаконний обшук,
ти залякуєш цю жінку, я можу продовжувати безкінечно.
Можете просто піти,
бо вам ніхто не дасть перевернути жодної подушки в цьому будинку.
Ні сьогодні, ні наступного тижня, ні наступного!
Ми дістанемо ордер на обшук.
Гаразд, як щодо завтра о десятій?
Рашмор?
Ти рання пташка, так?
Давай проведемо цих агентів до виходу.
До речі, я люблю поспати.
Дякую, що заходили.
Боже, це було дуже близько.
Хоча б збили їх з нашого сліду.
Вони повернуться завтра.
І відтепер я відповідатиму за гроші.
Треба сховати в надійне місце, а потім прибрати звідси.
Яке надійне місце, коли тут Роберт та Сол?
Сейф. У моїй спальні.
Вони не знають від нього комбінацію.
Я принесу решту зелені.
О ні. Ні.
В тебе ж була система, щоб запам'ятати, де вони.
Грейс, я не хочу бити тебе лежачу…
але не варто тобі було лишати мене головною.
ОРГАНІК КУКУРУДЗЯНІ ПЛАСТІВЦІ
А це не ти кричала на дітей, коли ті порпалися в пластівцях,
аби дістати приз?
Призи стали… кращими.
Грейс, мені дуже шкода щодо Ніка.
Мені шкода, що ти про це дізнався.
-Давай не будемо про це? -Гей.
Якщо захочеш з кимось не поговорити, звертайся.
Я просто…
ти заслуговуєш на кращих чоловіків, ніж ми.
Дякую.
Може, витягнеш звідти руку?
-Ні. -Гаразд.
Про це ми теж не будемо розмовляти.
Хвилинку. Що ти робиш?
Останнім часом в мене звіриний апетит.
Так! В нас є все для спагеті та сендвіча з котлетами.
Ні. Ти переб'єш свій апетит.
Повір, не переб'ю.
Святий Боже. Джордж має бути десь тут.
Соле.
Чому ти постійно заходиш до кімнат?
Бо можу ходити та мені цікаво.
-Що ти шукаєш? -Спокій.
Я тебе наскрізь бачу.
Що? Що ти городиш?
Ти дала нам кімнати з невеликими ліжками замість квін-сайзу,
аби нам було незручно та ми швидше поїхали.
Ага.
Так, мій бельгійський друже, ти ж в нас такий кмітливий.
І це не все, мадемуазель.
Я помітив, що тобі стало соромно, тому ти поставила їх разом.
Це не я.
Гадаю, тоді це Роберт.
Я впізнаю це зітхання «Сол хоче поговорити».
Я завжди готова вислухати.
Але зараз в мене спливає час.
-Чому? -Бо він спливає у всіх!
Кажи вже.
Гаразд. Після моєї операції на простаті…
ми з Робертом не були, ну… разом.
Тепер мені цікаво.
І як Роберт з цим порається?
Справа не в Роберті, а в мені.
Мені здається, ніби я зрадив власне тіло.
Як я можу довіряти йому, що все буде, як раніше?
Що, як я більше не той самий чоловік?
Я ніби пошкоджений товар.
Ні, Соле, ти не пошкоджений товар.
Просто твій товар трошки тріснув.
Направ у те місце гарну енергію.
Можу провести ритуал зцілення рейки.
-Я зніму штани. -Не роби все незручніше.
-Обережно. -Я…
Ні, ні, ні. Що ви тут робите?
Це речі тата та тата,
які вони попросили нас привезти.
Там у фургоні ще. Куди поставити ці?
Назад до будинку Роберта та Сола!
Хоч викиньте, мені насрати.
Мені здається, чи вона дружелюбніша, ніж завжди?
Я відчув відношення «поки що я вас потерплю».
Знайшла!
Боже.
Френкі…
коли таємно шукаєш наживку,
не треба волати «знайшла»!
-Що це? -Мій маятник рейки.
-Він знаходить гроші? -Ні, але ти знайшла Джона.
Чому це Джон?
Не кажи.
«Сиджу на пластівці, чекаю на фургончик».
Чудово.
Фургончик приїде та відвезе нас до тюрми,
якщо ми не знайдемо готівку до завтра.
Я шукаю.
Але спершу проведу ритуал лікування рейки на ху-ху Сола.
Що?
Просто після його операції
в нього та Роберта були проблеми нижче поясу.
Розумієш, про що я?
Ти щойно сказала «ху-ху», ким треба бути, щоб не зрозуміти?
Тому як лікар рейки, сертифікований через Інтернет, я зобов'язана допомогти.
І ми затопили їхній будинок.
Так, знаю. І мені дуже прикро.
Але ми маємо здихатися цих гівнюків.
Я шукаю гроші, а знаходжу лише їх.
Гаразд.
Повідомлення про Ніка мене не здивувало.
Але це вибиває з колії.
Гей, що з моїм батьком? Він так засмутився через Ніка?
-Чому це йому засмучуватися? -Він тут не через Ніка?
-Нік спричинив потоп? -Потоп?
А чому, по-твоєму, наші батьки знову живуть разом?
Наші батьки живуть разом?
Це пояснює стан тата.
Трясця.
Мамо? Куди ти?
Ми знаємо, що ти нас бачила!
Дівчата! Який чудовий сюрприз.
Нащо ви тут?
Нащо ти поклала пластівці до сейфу?
Щоб зберегти їхню свіжість.
Мамо, ми щойно почули історію щодо Ніка,
ти, мабуть, в шоці.
-Що його спіймали. -Я не можу зараз про це говорити.
Тільки не про Ніка.
Що за потоп в батька та Сола?
Не про Ніка і не потоп в батька з Солом.
-Гаразд. -Мені наснився цікавий сон.
Дякую, що зайшли. Будемо на зв'язку.
-Гаразд. -Що ти робиш?
-Ми не покинемо нашу матір. -Може, все ж одумаєтеся?
Вона поклала пластівці до сейфу. Ти нікуди не підеш.
Пробач, ти ще й моя начальниця з виходу з кімнат?
Просто…
Знаю. Знаю.
Ми ще притираємося. Але…
Сьогодні я поговорю з Бріанною по душам.
Тенет дала подарунковий сертифікат до «Джуліанни».
-Це мод… Що? -Дай його сюди.
Роберту та Солу він потрібен більше.
А мені - ще більше, ніж вам всім.
Це, може, й так, але це вирішувати не тобі,
а власниці сертифікату, ні?
Мамо! Я планувала розібратися з Бріанною.
Це не найкращий план.
Боже. Ти впораєшся, Меллорі.
Звідки ти знаєш?
Бо ти погодилася на це.
І знала, що Бріанна кидатиметься лайном, коли погоджувалася.
Але все одно погодилася.
Бо бути босом - це в тебе в крові.
-Думаєш? -Впевнена!
А тепер забирайтеся з Бріанною під три чорти. Негайно.
Ось чому я така збентежена.
Допоможи мені з лайном Меллорі.
Бріанно, це приватна сесія Рейки.
Розслабся, Соле.
Намагаюся.
Якщо хочеш вирішити свою проблему, починай думати, як Меллорі.
А зараз думай, як я.
Я під травою та слухаю «Бітлів». Де б я щось сховала?
Шафка Леннона.
Геніально.
Я піду.
-Ось. Займися Рейки. -Трясця, ні.
Точно ні.
Я візьмуся. На чому фокусуємося?
Треба попрацювати над пахом твого батька.
Чудово.
Не чудово.
Ти маєш діяти зненацька.
Ось так.
Бріанно, Меллорі їде без тебе!
Дідька лисого!
Трясця.
Меллорі! Меллорі!
До шафки Леннона.
-Вже перевіряла. Там нічого. -Що це?
Наш спосіб випхати цих п'явок на вечерю, аби обшукати хату.
А що будемо їсти ми?
Тайську ж їжу, так?
Руки вгору, зброю на підлогу.
-Ви його чули. -Швидко.
Зараз застрелять трьох людей, а я не бачу телевізор.
Ось і все.
Нам дуже прикро через кілька речей.
По-перше та найголовніше - що вибухнув наш унітаз.
Це повне лайно.
А ще ми були не дуже гостинними.
Щодо цього нам прикро набагато менше.
Але ще прикро. Хоч і куди менше.
Тому аби загладити нашу провину, ми дістали вам подарунковий сертифікат
на сьогодні до «Джуліанни».
Ваше улюблене місце!
Ніколи не чув.
Ваше нове улюблене місце!
Не хочу їсти. Ти бачила, що я їв.
Ти казав, воно не переб'є.
Це дуже мило, але якось іншим разом.
Ні. Ні. Ви підете сьогодні.
-Ми вже замовили столик. -Чом би вам не піти?
Ні. Не нам з Френкі потрібна романтична вечеря.
А вам обом.
Чому це нам потрібна романтична вечеря?
Чому? Бо люди влаштовують собі відпочинок, коли затоплює їхній будинок.
Боже, Роберте, ти б хоч раз «Нью-Йорк Таймз» прочитав.
-Ти їм сказав? -Ні.
-Я сказав Френкі. -А я - Грейс.
Ага. Авжеж.
Ми в'їхали мить тому, а ти вже побіг розмовляти з Френкі,
-коли мав би зі мною. -Роберте…
це інше, а не так, як я раніше спілкувався з Френкі.
Щось несхоже.
Знаєте, де є ідеальне місце, щоб все це обговорити?
У «Джуліанни».
-Може, візьмеш Сола та підеш з ним? -Роберте.
Здається, ми зробили шкоду.
-Досить за мною ходити. -А ти не йди!
Ось і Рінго!
Що, каяк?
Типу «Жовта субмарина».
Теж непогана асоціація.
Та щоб тебе.
Я знаю з досвіду, що банкноти можна використовувати,
навіть коли їх обпісяв.
Ніколи не розповідай, звідки ти це знаєш.
На свій захист скажу, Ендрю Джексон заслужив.
Як нам забрати ту вогку цеглину, доки вони не помітили?
Не мотузками для кемпінгу, бо ти змусила їх повернути.
Всі ці роки ти полоскав мені мозок, щоб я більше розмовляв та слухав.
І я намагався.
Але, здається, ти не довіряєш мені, що я тебе вислухаю.
Справа не в довірі!
Тоді чому ти розмовляв з Френкі, а не зі мною?
Бо мені легше розповісти їй, бо це її не стосується!
Гей!
Пробачте, що турбую.
Як щодо замість вибачень просто не турбувати?
Френкі, ми зайняті.
Так. І я хочу, щоб ви це припинили.
Та-да!
Светр вирішування конфліктів?
Френкі, я не в настрої до твоєї нісенітниці про магію светра!
Ніякої магії тут немає.
Це все за наукою.
Руки угору.
Ти теж, містере.
Залізай, Роберте. Йой, Роберте.
-Так, чудово. -Руки.
-Давай, пхай руки. -Та пхаю я!
-Яку? Цю? -Твою руку, так.
-Боже. -Давай допоможу.
Боже, щоб тебе…
Здуріти можна з цього цирку.
Ось так. Чудово.
Я не розумію, нащо це!
Суть в тому, що ти не зможеш втекти, тому доведеться розбиратися.
Гаразд.
Соле, втечеш зі мною кудись, аби поговорити на самоті?
Авжеж.
Крокуємо.
Дякую. Зараз принесу гарячий кексик.
Я теж хочу гарячий кексик.
Такої температури, як я люблю.
Агов.
Так?
Здається, ти забула, де твій стіл.
Це поганенький знак для начальниці.
Знаєш, що, Бріанно? Кінчай це срання.
Правда в тому, що я не твоя начальниця.
Отож-бо. Дякую, Меллорі.
Я - твій бос.
Тому киш.
Мені треба працювати.
Ага.
Гаразд.
Гадаєш, я вперше граю у «Великий кекс, малий кекс»?
Я винайшла цю гру!
Треба знайти Джорджа, і ми впоралися.
Не він написав пісню - «Коли моя гітара легенько плаче»?
Що плаче? Окрім мене, якщо не знайдемо гроші.
Та пісня насправді називається «Коли моя гітара легенько спить».
Ні. Гітари не сплять.
Авжеж, сплять. Тому їй і прибирають до їхнього ліжечка.
Тому я й ставлю її до спальні з королівським ліжком,
бо він Британець.
Я зрозуміла лише слова про королівське ліжко.
Там я й пошукаю.
Чи вона називалася «Коли моя гітара тихенько підмітає»?
-Відвернися! -Боже.
Так!
Ні!
Забирайся звідси!
Я гадав, ти зачинив двері!
Отже, конфлікт вирішено.
Ви маєте бути раді.
Ви ж здасте білизну в хімчистку, так?
-Ми викинемо його. -Гаразд.
Я доїм деінде.
Я не можу їсти.
Боже, тут ФБР.
Вони раненько.
Я гадала, Рашмор любить поспати. Гроші досі в сейфі.
Ні, не в сейфі.
-Я забрала їх з дому. -Як?
Ти ж навіть не виходила.
Я відчиню, відчиню.
-Потім проходь. -Та проходжу.
Ми перли їх до хатинки на пляжі, а тепер назад сюди.
Чому шпиняють саме нас?
-Чому не Бріанну та Меллорі? -В них є робота.
В нас теж.
Трясця.
-Побігли. Я запізнюся. -Так, так, так.
Геній.
Якого… Грейс! Френкі!
Якого біса, Френкі?
-«Бітлів» лише четверо. -Трясця. Забула про Піта Беста.
-ФБР вже йдуть. -Трясця!
Чому ти матюкаєшся? Це в мене в руках гроші.
-Як ми їх пояснимо? -Ніяк!
Перш ніж бовкнеш щось федералам, знай,
решта в тебе вдома.
-Що? -Так, Соле.
Ти в цьому по самі помідори.
А ти в нас найвищий, тому й думай.
Запхайте гроші собі в штани
та тримайте рота на замку.
І штани теж на замку тримайте.
Я розумію, що ти засмучена, але послухай себе.
-Ти розумієш, про що просиш? -Я не прошу. Я кажу.
Досить з мене постійного приниження моїми чоловіками та того,
що вони роблять, що хочуть,
не думаючи, як це вдарить по мені.
-Тепер я роблю, що роблю. -Але ти нічого не робиш.
-Ти змушуєш його! -Не думаючи про мене!
Плак-трясця-плак.
В мене чоловік у тюрмі,
через колишнього я не рюмсатиму тим паче.
Вони чудовиська.
Переклад субтитрів: Fatun Volodymyr