ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
-Поставте корабель. -Саме це ми й робимо.
-Ні, не туди. Назад. -Але ми хочемо глянути передачу.
-Байдуже. -Ти розумієш,
що ми постійно рухаємо корабель, аби взагалі бачити телевізор?
Бо ви тут ненадовго. Нове правило: торкнетеся корабля - помрете.
-Тюрма зробила тебе черствою. -Ні. Ви зробили.
Тюрма - сама радість.
Коли близького саджають, люди не світяться щастям, а сумують.
А чому сумувати?
Я бачу Ніка годину на день. І це найкраща година.
Він не сидить в телефоні, бо вони заборонені,
тому ми розмовляємо, він все слухає.
Як захопливо.
Ніколи не сперечаємося через вечерю, бо меню за розкладом.
А потім за свої справи.
Він іде до себе у кімнату, а я - до себе.
Тільки твоя - пляжний будинок, а його - тюремна камера.
Відколи ви тут, пляжний будинок теж тюремна камера.
Хмикайте скільки хочете.
Ця річ творить дива з моїм шлюбом.
Це ідеальні відносини.
Не знаю, як мені вдавалося мати відносини з кимось не за гратами.
Це, мабуть, вдається, бо ти аж світишся.
-Ми можемо прибрати корабель? -Спробуйте.
Френкі, нам справді варто їхати на зустріч без Грейс?
А що?
Бо вона сказала, що ми не повинні їхати без неї.
Припини. Вона у в'язниці. Вона рада.
Вона зрадіє, що ми домовилися про виробництво «Підйому».
За яку копійку? В нас купа цукерок і мало грошей.
Ми не досягли точки у відмивці грошей,
коли отримаємо гроші.
Скільки цукерок ми продали?
Три коробки.
Моєму племіннику.
Довелося на нього натиснути.
Та Роберт зжер сім, тому ми у мінусі.
Гаразд, гроші - проблема завтра.
А сьогодні треба пофліртувати.
Ми фліртуємо, а Грейс закриє угоду.
Ага. Це одна з тих «прощупувальних» зустрічей,
де ти розповідаєш анекдоти, доки вони витріщаються на мої груди.
Точно.
Відразу залізо кувати не можна.
Від всієї душі хочемо вас привітати
зі входом до суспільства туалетників.
З радістю. Отже, не будемо тягнути резину?
Тобто, куватимемо залізо, доки гаряче.
Знаєте, в мене є чудовий анекдот
про юну сміливицю під час Бліцкригу.
І, так…
цією дитиною була я.
Цікаво, що ти сказала «дитина», бо я теж була дитиною.
Пані, я можу розпочати виробництво,
але мені потрібен задаток у 30 відсотків.
Мої ціни конкурентоспроможні. Я не можу працювати за крихти.
Авжеж, ні. А як щодо батончиків?
Що?
Припустимо, унітаз вартий 100000.
Я можу заплатити вам наперед готівкою у формі батончиків.
Пробачте. Я трохи заплутався.
Батончик - це якесь кодове слово?
Для грошей.
Отже, ви заплатите мені грошима?
Ні. Цукерками.
Гаразд. Це прикол?
Це ті йолопи з магазину «Девід-Б'юдин» вас підіслали?
Ні! Ми серйозно.
Ви візьмете наші цукерки вартістю 200000 доларів
та зробите для нас унітази чи ні?
Не віриться, що ти це зробив.
Дуже смачно.
В мене є час попрацювати над вміннями.
Наколку хочеш?
Ні. Краще зупинимося на кесадильях.
Це «в'язницеділья».
Ми крадемо сир з кухні,
кладемо на тортілью, зроблену з порошку гострих «Чітос»,
а потім достатньо мікрохвильовки та Паяльника.
Нащо паяльник, коли є мікрохвильовка?
Паяльник - це людина. В нього є мікрохвильовка.
Час відвідування скінчився. Прощайтеся, народе.
Не хочу їсти та бігти, але наш час закінчився.
Час швидко летить в цьому місці.
Ні, аж ніяк.
Я теж не хочу, щоб ти йшла.
Знаю. Я теж.
Грейс…
не хочу наврочити, але я розмовляв з адвокатом,
є шанс, що мене випустять, якщо визнаю вину та випишу жирний чек.
Тобто, випустять на волю?
На волю. Не треба буде візитів. Ніяких стін між нами.
Лише ти і я.
Так. Це чудово.
-Ти точно хочеш визнати провину? -Так! Якщо це мене витягне.
Так, точно, просто, чи не варто
боротися за свою невинність та правду?
Правда, що я винен.
Винен - так, але не «винен»-винен.
Ні, я - «винен»-винен.
І це лише те, що вони знайшли.
В мене болить шия.
А в нас є варіант?
Не знаю.
Може, посунемо корабель?
Ти чув Грейс, вона нас приб'є.
І вона не боїться тюрми.
Роберте, опануй себе. Вона не дізнається.
Обережно, Соле.
Не можу на це дивитися.
Ні. Не сюди. Ти перекинеш його ногами.
Якщо не подобається - посунь сам.
Гаразд.
Сама обережність.
Не підтявкуй.
Що!
Ми маємо втекти і ніколи не повертатися.
Наш будинок не доремонтували.
Хочеш бути тут, коли Грейс дізнається?
Я зберу речі за п'ять хвилин.
Чесно кажучи, я б краще зробив обрізання у лікарні,
але це важливо для мого тата, тому я хочу церемонію обрізання.
Церемонію? Я тут, щоб пофарбувати ваш дім.
Жартую!
Це частина моєї фішки.
-І я відітну частину твоєї. -Пресвятий Ісусе.
Його я не знаю.
Слухайте, я займаюся цим 30 років.
Тверезим - три.
Краще порадитися з лікарем.
Лікар-шмикар. Вони з вас три шкури здеруть.
Я працюю за чайові.
Що, зробимо справу? Сходжу за садовими ножицями.
Дзвони лікарю.
Ну, цього разу ти сильно облажалася.
Що? Що я зробила?
Через тебе ми виглядали клоунами.
-Для цього я вам не потрібна. -Отож-бо.
Ми з Джоан-Маргарет поїхали на зустріч, а тебе з нами не було,
тому ми образили туалетника, запропонувавши сплату цукерками.
Я ж казала, скасувати зустріч.
Ні. Тобі це не повісити на мене, жіночко.
Хтось має приймати рішення,
коли ти веселишся у тюрязі.
Мене не було лише дві години.
Ти довше прикраси натягаєш.
Це зветься «шарами», Грейс.
Навіть якби в нас були гроші, ми б нічого не зробили,
доки механік не закінчить перевірку нових деталей.
Ні. Дзвонила Луенн з Фестивалю екстрапекучого чілі,
де вона перевіряла туалет під наглядом,
він протримався, як чемпіон.
Це найогидніші гарні новини, які я колись чула.
Грейс, твій костюм просто фантастика!
Френкі, ти теж дуже вродлива там.
Це «Акули бізнесу»?
Ми ж домовлялися, що не будемо їх дивитися.
Ти заборонила їй дивитися порнуху під час перерви.
Це був чудовий випуск, любі.
Я не занадто погано виступила?
-Ні-ні. -Добре.
Для того, хто зрадив свою подругу
заради чоловіка, який зрадив платників податків.
Як тобі кадр з туалетом? Що кажуть в Твіттері?
Це найцікавіше.
Здається, всі ненавидять Грейс, але обожнюють унітаз.
Дай… Дай гляну.
Боже. Тільки послухай коментарі.
«Де взяти такий унітаз?» «Моїй мамі потрібен такий!»
«Грейс - курва». «Спробував на чілі-фесті, все чудово!»
Ми - хіт, жіночки! Давайте святкувати.
Ніколи. Треба вдарити, доки унітаз всім цікавий.
Треба закатати рукави і прибрати відволікаючі елементи.
-Скасуємо наші плани. -Не знаю, чи можемо.
Я знаю, ти хвилюєшся, що я проґавлю страусове родео,
і, так, квитки не повернути, а вони по 300 за штуку,
а я взяла та купила шість, але родео зачекає.
Я не хвилююся про родео.
Все ж один відволікаючий фактор є. Ніка можуть випустити з тюрми.
-Що? -Так.
Чудово. Щойно все стало краще,
він вистрибує, аби обісрати нам всі плани. Знову.
Ні, він цього не зробить. І це навряд чи можливо.
-Може. І якщо… -Я впораюся.
Як минулого разу?
Нічого подібного. Тому я й розповіла тобі.
Повір, я впораюся.
Після лайна про Мхаллу ми з Джессікою глянули на будинок, який показала Бріанна.
-І? -Ідеально нам пасує.
Він наче гігантський будиночок.
Тобто просто будинок.
Так.
Він чудовий.
Є лише одна проблема.
В нас не вистачає 30000 на передоплату,
я подумав, може, позичиш мені?
Я віддам менш, ніж за півроку.
Чи за десять років.
Як би я не хотів допомогти, ти не думав продати якісь свої речі?
-Мені більше не можна продавати сперму. -Я не про це.
Речі - множина? Хто я тобі, Арчібальд Дж. Пеквіт з «Монополії»?
Ні. Я… Це його справжнє ім'я?
Просто вигадав.
-Я кажу про продаж Сакагавеї. -Що? Ні. Вона в мене так давно.
Ти знайшов її у пластівцях.
І я маю продати свою щасливу монету?
Так. Вона варта купу грошей.
-Вона безцінна для мене. -Чому?
Бо…
-Безцінна. -Це погане пояснення.
Слухай. Якщо хочеш зробити великий крок з Джессікою,
доведеться погодитися іти на великі жертви.
Піду ще візьму кави.
-Коли відремонтують твій член? -Швидше б вже.
Будь ласка.
Пробачте?
Я відкрив для вас двері.
Ніхто не просив. Ви зробили цей вибір.
Мій вибір - бути ввічливим.
Ви вибрали думку про те, що маєте відкрити мені двері.
Пробачте, що помітив у вас зайняті руки диском Майкла Бубле.
Є до нього претензії?
До Бубле - ні, до вас - так.
Що?
Гарного прослуховування диску на шляху до оренди відеокасет!
Розірвав.
Треба ще трохи провітрити.
Гаразд, тільки не вскакуй швидко…
Дурна помпа не працює.
Я ніколи не засну.
Я теж.
Не хочеш снодійного?
Вони ніколи не працюють.
Але не завадить.
Піднімаюся на борт.
Чудово. Хочу пісяти.
Боже.
Френкі, люба.
Що там?
Я знайшла, хто допоможе з цукерками.
Я була у «Волден Віллас», закидала ґачок…
Тобто, четвер.
І я знайшла цей смарагд, він кричав на одного з санітарів.
Гей, Френкі.
Як воно, Говарде?
Моя нова чарівна дівчина сказала, у вас проблемки.
Я б не казала «твоя дівчина».
Подивимося після обіду.
Отже, мені сказали, що у вас, дівчатка, є зайві цукерки.
Ти нас вже кинув раз. Нащо нам довіряти тобі зараз?
По-перше, блискавка двічі в одне місце не б'є.
По-друге, мене легко спіймати.
Ми обіцяли зайнятися цим, коли повернеться Грейс.
Просто вислухай його.
Якщо ідея - лайно, виставимо його за двері.
Але він буде там, доки за ним не приїдуть.
Ще мене обіцяли нагодувати.
На твоїй сорочці вистачить їжі.
Гаразд. Що?
Коли я почув про вашу скруту, не знав, чи зможу допомогти.
Авжеж, я бував у цукерочній грі раніше.
Збирав тисячі доларів на бейсбольній грі мого онука.
Вражає. Як його звати?
-Кого? -Твого онука.
Якого? Це така схема, Коджаку.
Ліга малявок про це дізналася, мою лавочку прикрили.
То малявки, а в нас ліга для великих.
В мене є велике рішення.
Коли я почув про вас та ваші батончики «Абба-Заба»,
це нагадало мені слова мого старого контакту.
Норвезького цукеркового контрабандиста. Хаммера фон Факіншлокера.
Він казав, що «Заби» не продають у Норвегії,
що підняло попит на них на «чорному ринку».
І коли віддамо відсоток фон Хаманташену, скільки хочеш ти?
Як щодо шансу допомогти видній лялі як Джоаночка?
Провести з нею безцінні останні миті мого життя.
І 40 відсотків.
Нуль відсотків, і буде тобі дівчина.
-Роберте, прокинься. -Ні.
Роберте!
Здається, сюди хтось вліз.
Не верзи дурниць. Ми були тут весь цей час.
Щоб мені трясця.
Як ми проспали пограбування?
Бо ми були під снодійним. А в нього яка відмовка?
Треба визначитися зі стратегією.
Варто попросити про зменшення строку та мінімальне покарання.
Чи про повне звільнення.
-Мінімалку. -Звільнення.
-Хочеш, щоб я сидів? -Ні. Чув, що казала Елена?
Мінімальне покарання - єдиний вихід.
-Я не… -Я перефразувала.
Я чула, якщо таке спробувати, вони можуть покарати ще суворіше.
Тоді біс знає, наскільки тебе посадять.
Так, Елено?
-Ну… -Дякую.
І там буде несправжня тюрма.
А тюрма-лайт. Так? А вони як кантрі-клуби.
Гратимеш у теніс з іншими ухилячами від податків.
Я вже це роблю. А якщо свідчитиму проти своїх друзів, хто зі мною гратиме?
Заведеш нових друзів як Паяльник.
Гадаєш, Паяльники ростуть на деревах? Не домовилися.
Домовилися.
-Що ти таке кажеш? -Скажу прямо.
Переступив закон - відсиди.
Ні, переступив закон - відкупись. Так кажуть, ні?
-Я не… -Дякую.
-Ти хочеш, щоб я вийшов чи ні? -Так.
Я боюся, щоб тебе не посадили на ще довший час.
Про таке домовитися не вдасться.
-Насправді… -Елено, не треба.
Любий, як твоя дружина, я прошу обрати безпечніший варіант.
Заради мене.
Чекайте. Як ви пронесли телефон?
Припини. Мені 82. Мене не помацали б навіть, якби благала.
Френкі?
Я не хочу сидіти.
Має бути якийсь вихід з ситуації.
Отже, Грейс 82?
В мене є ідея.
-Що сталося? -Я подбаю про наші справи.
Ти мною пишатимешся.
Будь ласка, не кажи, що ти на зустрічі з виробником.
Ні! Я зустрічатимуся з норвезьким контрабандистом цукерок.
Боже.
Ми маємо визнати факт, що будинок нам не по кишені.
Ми заїмо печаль купою начос і все.
Трясця.
Я думала, що він той самий.
Може, так воно і є.
Слухай, в мене є…
наш внесок.
Ось він.
Я знайшов її у пластівцях.
Дуже кумедно.
-Що ти робиш? -Що ти робиш?
Гальмуй! Де вона?
Д-ра Думаніса викликали до реанімації,
але не хвилюйся, любий.
-Д-р Грін вправна. -Чудово.
Вона любить слухати музику, доки оперує.
Хочеш подивитися варіанти?
Якщо це зробить її рухи чіткішими - на здоров'я.
-Я ввімкну її нову улюблену пісню. -Чудово.
Це Бубле?
Так.
Як ви, м-ре Бергстайн?
Просто трохи хвилююся, та й все.
Головне, як ви?
-Добре. -Чудовісінько!
Ви не приймаєте якісь ліки?
Ні, так й не згадаю, подруго.
-Це ти. -Ні, не я.
Гаразд. Я зараз повернуся.
Дуже дякую.
Ні.
Чому не сказав, що вона варта 30000 доларів?
Я збирався.
Я не знав, що ти жбурнеш долар у вікно.
-Хто жбурляється грошима? -Я гадала, ти жартуєш.
Ти сказав, що знайшов її у пластівцях.
Це лише початок історії.
Зазвичай, в твоїх історій такий і кінець.
Я носив її з собою з дитинства.
Вау. Не знала, що вона в тебе так довго.
Знаєш, перш ніж зав'язати, я зривався з ланцюга та просто…
зникав.
Одного разу, дуже давно, я був у такому зриві…
був у відчаї.
Тому пішов до бариги за наркотою, але мені не вистачало долара.
А той хрін був рідкісним козлом і не хотів дати так.
І що ти зробив?
Я порився у кишенях.
Та знайшов монету.
Але ж вона досі в тебе.
Коли я подивився на неї, я згадав…
який був щасливий, знаєш?
Як зрадів призу у коробці з-під пластівців.
І ось був я, готовий викинути його
на те, що ніколи не робило мене щасливим.
Я сказав хлопцеві піти на хрін.
Та записався до реабілітації.
Відтоді я не вживаю.
Койоте, ти не можеш продати цю монету.
Ти маєш її лишити. Незважаючи ні на що.
Ні, не маю.
Бо знайшов те, що робить мене до божевілля щасливим.
Я хочу жити в тому будинку з тобою.
Боже.
Боже мій.
Що?
Ось тобі й сторожовий собака.
Тупий злодій. Не розуміє цінності «Таппі».
Це найжалюгідніший пограбунок, який я тільки бачив.
-Ви, мабуть, Ван Хелсінг. -Ні, я Хаммер фон Факіншлокер.
Говард казав, ви привезете цукерки. Ви привезли цукерки?
Ось насолода для ваших очей, фон Шмакер.
Що це?
Цукерки, авжеж.
Де «Кіт-Кати»?
«Кіт-Кати»? Вам потрібні «Заба». Через нестачу.
Це було в далекому минулому. «Заба» всюди з 2018.
Зараз попит на «Кіт-Кати».
Слухай, я обламалася з унітазом
не для того, щоб обламатися з цукерками, бо в нас не ті цукерки.
Якого біса тут відбувається?
Френкі, фокус з цукерками закінчився.
Пішов той хлопець.
Згідно з цукерковим чатом,
є хлопець у Манілі, він шукає «Некко Ваферс».
-Френкі, досить. -Але, Грейс…
Ніяких але. Ти - не цукеркова барига. Ти - не відмивачка грошей.
Ще ні, але я стараюся.
Ти себе чуєш? Це навіть для тебе звучить як повне божевілля.
А сама?
Змусила колишнього ховати від ФБР гроші у своїх штанях.
Я дуже тобою пишалася, але це божевілля.
Знаєш, що божевілля? Я намагалася вмовити чоловіка лишитися в тюрмі.
-Це вже просто «алло, я ваша тьотя». -Ага.
Боже. Я брехала ФБР.
Я таке не роблю.
Я ходила до пансіону для дівчат міс Катерволл,
я переконала їх белькотіти клятву прапору!
Боже, Грейс.
Я цим не пишаюся.
І не пишаюся тим…
як я поводилася останнім часом.
Коли ми стали такими?
Знаєш, що я думаю? Все почалося, коли ми взяли ті гроші з дивану.
-Ми знали, що вони брудні. -Так, а зробили вигляд, що ні.
І що б ми не робили відтоді, лише здіймало нам дах.
Ми так близько підійшли до реалізації ідеї з «Підйомом».
Я просто хотіла дійти до фінішу.
Дійдемо. Тільки не так.
Отже, що робитимемо з клятими цукерками?
БЕЗКОШТОВНІ ЦУКЕРКИ СВОБОДУ ПУЕРТО-РІКО
Знаєш? Мені вже краще на душі.
Ти справді наша «вирішувачка проблем».
Такі слова від «творця проблем»
багато для мене важать.
До речі,
якщо не повернемо вантажівку, з нас це вирахують.
-З нас? -З тебе. Вирахують з тебе.
Хтось хоче змінити водолазку на светра? Глибокий виріз
по бажанню.
Гаразд, якщо робитимемо це, треба домовитися про правила.
Авжеж.
-Я торкаюся твого, ти мого - ні. -Це перше.
А ще більше ніяких жартів.
Гаразд. Не буду сипати соль без рани.
Скажу чесно, вам потрібен новий матеріал.
-Гадаєш, можеш краще? -Ага, можу.
Продемонструй. Але ті, що не сподобаються, я зріжу на корені.
До справи.
Чула, Френкі?
Так звучить відсутність брудних цукерок.
І дурнуватих колишніх.
Лише ти та я, мала.
Люди не знають, що не можна приходити, коли я п'ю.
Ніку?
Як ти тут опинився?
Елена зробила диво.
Вона вибила кращу угоду за мінімум.
Мило, га? І ти бачитимеш це щодня,
бо я лишаюся під домашнім арештом з тобою.
І з тобою.
Переклад субтитрів: Володимир Фатун