‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎- Pune jos vaporul. ‎- Asta facem.
‎- Nu acolo. Pune-l la loc pe șemineu. ‎- Urma să ne uităm la ‎Cajun Pawn Stars.
‎- Nu-mi pasă. ‎- Înțelegi…
‎că mereu mutăm vaporul ‎ca să putem vedea televizorul.
‎Asta era când stăteați câteva zile. ‎Regulă nouă: cine atinge vaporul moare.
‎- Închisoarea te-a înrăit. ‎- Nu. Voi m-ați înrăit.
‎Pușcăria e o bucurie.
‎Când persoana iubită e închisă, e mai ‎puțină bucurie și mai multă tristețe.
‎De ce să fiu tristă?
‎Îl văd pe Nick zilnic, o oră pe zi. ‎Profităm la maxim.
‎Nu e la telefon, că e interzis,
‎așa că atunci când vorbim, ‎chiar e prezent.
‎Captiv, de fapt.
‎Nu ne certăm din cauza cinei, ‎că e meniu fix.
‎Și apoi ne facem treaba.
‎El merge în camera lui, eu în a mea.
‎Camera ta e într-o casă pe plajă ‎și a lui e o celulă la închisoare.
‎De când locuiți aici, casa mea de pe plajă ‎este tot o închisoare.
‎N-ai decât să râzi.
‎Acest aranjament a făcut minuni ‎pentru mariajul meu.
‎E relația perfectă pentru mine.
‎Nu știu cum de am reușit să am o relație ‎cu cineva care nu era închis.
‎Cred că merge, că ești strălucitoare.
‎- Putem muta vaporul? ‎- Încercați.
‎Frankie, chiar ar trebui să mergem ‎la întâlnire fără Grace?
‎De ce?
‎Fiindcă a zis să nu mergem ‎la întâlnire fără ea.
‎E bine. E la închisoare. E fericită.
‎Se va bucura să afle că am găsit ‎un producător pentru Rise Up.
‎Cu ce? Avem multe bomboane și niciun ban.
‎Nu am ajuns la punctul ‎la care spălarea de bani
‎chiar ne aduce bani.
‎De câte bomboane am scăpat?
‎De trei cutii.
‎Le-am dat nepotului.
‎Și a trebuit să mă bazez pe el.
‎Iar Robert a mâncat șapte, ‎deci suntem pe minus.
‎Ne facem griji pentru bani mâine.
‎E doar o întâlnire ‎ca să-l impresionăm pe tip.
‎Grace încheie, noi inițiem.
‎Înțeleg. E o întâlnire de recunoaștere
‎la care-mi spun glumele, ‎iar ei se uită la decolteul meu.
‎Exact.
‎Nu discuți esențialul așa devreme.
‎Ca începători, apreciem că ne primiți
‎în comunitatea „toaletarilor”.
‎Cu plăcere. Să vorbim de garnituri, bine?
‎Așa spunem noi la esențial.
‎Eu știu o anecdotă încântătoare ‎pe care aș vrea să o spun
‎despre curajul unui copil în timpul ‎bombardării Londrei.
‎Și,da…
‎acel copil eram eu.
‎Interesant că zici copil, ‎că și eu am fost cândva copil.
‎Bine, doamnelor, am un deadline,
‎așa că pentru a începe producția ‎va trebui să-mi dați un avans de 30%.
‎Prețurile mele sunt competitive. ‎Nu lucrez pe boabe de fasole.
‎Sigur că nu. Dar pe bomboane Abba-Zaba?
‎Pardon?
‎Să zicem că toaletele costă 100.000.
‎Putem să-ți plătim integral, în bomboane.
‎Îmi pare rău. Nu înțeleg.
‎Bomboanele sunt un nume de cod?
‎Bani.
‎O să-mi dați bani?
‎Nu. Bomboane.
‎E o glumă?
‎V-au trimis drogații de la ‎David Budin's Shower & Bath?
‎Nu. Vorbim serios.
‎Accepți bomboane ‎în valoare de 200.000 de dolari
‎și să faci toalete pentru noi, sau nu?
‎Nu-mi vine să cred că tu ai făcut asta.
‎Chiar e bun.
‎Am timp să-mi exersez abilitățile.
‎Vrei tatuaj mai târziu?
‎Nu. Rămân la quesadillas.
‎E o „pușcă-dilla”.
‎Furăm brânză de la bucătărie,
‎punem pe tortilla ‎făcută din praf de pufuleți picanți,
‎apoi îți trebuie microunde ‎și lampă cu acetilenă.
‎De ce-ți trebuie lampă dacă ai microunde?
‎Lampă e o persoană. ‎Cuptorul cu microunde e al lui.
‎Orele de vizită aproape s-au încheiat. ‎Luați-vă la revedere.
‎Îmi pare rău că mănânc și plec, ‎dar ni s-a terminat ora.
‎Timpul chiar zboară aici.
‎Se știe că nu-i așa.
‎Și nu-mi place când pleci.
‎Știu. Nici mie.
‎Grace…
‎N-am vrut să stric asta, ‎dar am vorbit cu avocatul
‎și am șansa să fiu eliberat ‎dacă îmi recunosc vina și scriu un cec.
‎Adică să „ieși” ieși?
‎Să „ies” ies. Gata cu orele de vizită. ‎Fără pereți între noi.
‎Doar noi doi.
‎Da. Super. E minunat.
‎- Sigur vrei să pledezi vinovat? ‎- Da! Dacă așa ies de aici.
‎Sigur, dar n-ar trebui
‎să lupți pentru nevinovăția ta ‎și pentru adevăr?
‎Sunt vinovat.
‎Vinovat, da, dar nu „vinovat” vinovat.
‎Sunt „vinovat” vinovat.
‎Și exact de asta mă acuză.
‎Mă doare gâtul.
‎Ce alternativă avem?
‎Nu știu.
‎Să mutăm vaporul?
‎Ai auzit-o pe Grace, a zis că ne omoară.
‎Și nu-i e frică de închisoare.
‎Robert, calmează-te. N-are cum să afle.
‎Ai grijă, Sol.
‎Nu pot să privesc.
‎Nu acolo. O să-l dărâmi. Dai din picioare.
‎Dacă nu-ți place unde l-am pus, mută-l tu.
‎Bine.
‎Încet se duce.
‎Mai taci.
‎Ce?
‎Trebuie să plecăm și să nu ne întoarcem.
‎Casa noastră nu e gata încă.
‎Vrei să fii aici când află Grace?
‎Strâng tot în cinci minute.
‎Sincer, prefer circumcizia la spital,
‎dar înseamnă mult pentru tata, ‎așa că mă gândeam la bris.
‎Bris? Am venit să văruiesc casa.
‎Glumeam!
‎Așa glumesc eu.
‎- Și o să glumești și tu. ‎- Iisuse.
‎Pe el nu-l cunosc.
‎Uite, fac asta de 30 de ani.
‎De trei, fără să fiu beat.
‎Să primim și opinia doctorului.
‎Doctor-Shmoctor. Costă cât nu face.
‎Eu primesc bacșiș.
‎O fac acum? Aduc foarfeca de grădinărit.
‎Sună doctorul.
‎Chiar ai dat-o în bară de data asta.
‎Cum? Ce am făcut eu?
‎Ne-ai făcut să arătăm ca niște nebune.
‎- N-aveți nevoie de mine pentru asta. ‎- Exact.
‎Am fost cu Joan-Margaret la o întâlnire ‎și nu ai fost acolo să ne strunești,
‎așa că e posibil să-l fi insultat pe omul ‎cu toaletele oferindu-i bomboane.
‎Ți-am zis să anulezi întâlnirea.
‎Nu-ți permit să dai vina pe mine, cucoană.
‎Cineva trebuia să ia decizii
‎cât tu te distrai la pușcărie.
‎Am lipsit doar două ore.
‎Mai mult îți iasă-ți pui bijuteriile.
‎Se cheamă așezare pe straturi, Grace.
‎Chiar dacă am fi avut banii, ‎tot nu putem face nimic
‎până nu termină mecanicul testele.
‎Iar greșești. A sunat Luanne ‎de la Hot Hot Chili Festival,
‎unde a testat toaleta noastră ‎în condiții dure
‎și a mers foarte bine.
‎Sunt cele mai dezgustătoare vești bune.
‎Grace, costumul tău arată minunat!
‎Frankie, ești încântătoare.
‎Ăla e ‎Shark Tank?
‎Am zis că nu vedem episodul ăsta ‎în această casă.
‎Ai zis că n-are voie pornografie în pauze.
‎A fost o super vizionare, dragelor.
‎Nu arăt prea rău?
‎- Deloc rău. ‎- Bine.
‎Pentru una care și-a trădat prietena
‎pentru un bărbat care a trădat ‎fiscul american.
‎Cum a ieșit cu toaleta? ‎Ce zice pe Twitter?
‎Asta e partea interesantă, dragă.
‎Se pare că toți o urăsc pe Grace, ‎dar adoră toaleta.
‎Dă-mi să văd.
‎Vai, Doamne. Să vezi comentarii.
‎„De unde iau un Rise Up?” ‎„Mamei îi trebuie una!”
‎„Grace e o cățea.” ‎„Am încercat-o la Chili Fest, merge bine!”
‎Am reușit, doamnelor! Să petrecem.
‎Nu e timp. ‎Trebuie să batem toaleta cât e caldă.
‎Trebuie să ne suflecăm mânecile, ‎să nu fim distrase…
‎- Trebuie să ne anulăm planurile. ‎- Nu știu dacă ne putem anula planurile.
‎Știu că nu vrei ‎să ratez rodeoul cu struți,
‎da, biletele nu sunt rambursabile ‎și costă 300 de dolari bucata,
‎și am cumpărat șase, ‎dar rodeoul poate aștepta.
‎Nu mă gândesc la rodeo.
‎Dar s-ar putea să fim un pic distrase, ‎că Nick s-ar putea să iasă din închisoare.
‎- Cum? ‎- Da.
‎Super. Tocmai când lucrurile ‎încep să se lege,
‎el apare la timp să strice tot. Din nou.
‎Nu va face asta. ‎Probabil nici nu se va întâmpla asta.
‎- S-ar putea. Și dacă se întâmplă… ‎- Mă ocup eu.
‎Ca data trecută?
‎Nu e ca data trecută. De asta v-am spus.
‎Ai încredere, mă descurc.
‎După dezastrul cu M'Challah, am fost ‎cu Jessica să vedem casa de la Brianna.
‎- Și? ‎- E perfectă pentru noi.
‎E ca o căsuță uriașă.
‎Adică o casă?
‎Da.
‎E minunată.
‎Doar o problemă.
‎Ne lipsesc vreo 30.000 din avans
‎și mă gândeam dacă poți să mă împrumuți.
‎Îți dau banii înapoi ‎în mai puțin de șase luni.
‎Zece ani, maxim.
‎Aș vrea să te ajut, dar te-ai gândit ‎să vinzi niște bunuri?
‎- Nu mai am voie să vând spermă. ‎- Nu la asta mă gândeam.
‎Bunuri? La plural? Cine mă crezi? ‎Omul Monopoly, Archibald J. Peckwith?
‎Nu. Eu doar… Așa îl cheamă?
‎Am inventat.
‎- Vinde moneda cu Sacagawea. ‎- Ce? Exclus. O am de-o viață.
‎E surpriza de la cereale.
‎Și zici să-mi vând moneda norocoasă?
‎Da. Mai ales că valorează mult.
‎- Pentru mine e neprețuită. ‎- De ce?
‎Fiindcă…
‎- Este. ‎- Nu e o explicație bună.
‎Ascultă. Dacă vrei să iei ‎această decizie importantă cu Jessica,
‎trebuie să faci ‎niște sacrificii importante.
‎Mă duc să mai iau un pahar.
‎- Când te vindeci? ‎- Nu curând.
‎Cu plăcere.
‎Pardon?
‎Ți-am deschis ușa.
‎Nu ți-a cerut nimeni. A fost decizia ta.
‎Decizia mea a fost să fiu amabil.
‎Ai decis să presupui ‎că am nevoie să-mi deschizi ușa.
‎Scuze că am observat că aveai mâinile ‎ocupate cu CD-ul cu Michael Bublé.
‎Ai o problemă cu el?
‎Nu cu Bublé. Am o problemă cu tine.
‎Cum?
‎Distracție plăcută cu CD-ul ‎în drum spre Blockbuster!
‎Am reușit.
‎Iar trebuie umflată.
‎Bine. Dar nu te ridica prea repede…
‎Pompa nu merge.
‎N-o să adorm niciodată.
‎Nici eu.
‎Vrei ceva de somn?
‎Nu funcționează niciodată.
‎Dar n-au ce strica.
‎Vin.
‎Super. Acum am nevoie la baie.
‎Doamne.
‎Frankie, scumpo.
‎Ce faci?
‎Am pe cineva care ‎ne poate ajuta cu bomboanele.
‎Am fost la Walden Villas, insistând să…
‎Altfel cunoscut ca joi.
‎Și am dat peste pe unul ‎care urla la angajați.
‎Bună, Frankie.
‎Ce faci, Howard?
‎Noua mea iubită mi-a zis că ai o problemă.
‎N-aș zice „iubită”.
‎Să vedem cum merge prânzul.
‎Mă rog, am auzit că trebuie ‎să scăpați rapid de niște bomboane.
‎Ne-ai mai păcălit o dată. ‎De ce am avea încredere în tine?
‎Unu, niciodată nu atac de două ori ‎aceeași persoană.
‎Doi, sunt ușor de prins.
‎Am promis că ne ocupăm de asta ‎când se întoarce Grace.
‎Ascultă doar ce are de zis.
‎Dacă ideea e proastă, îl expediem.
‎Dar o să stea aici ‎până se întorc cei de la Walden Villas.
‎Și mi s-a zis că primesc prânzul.
‎Ai un prânz întreg întins pe bluză.
‎Bine. Care-i ideea?
‎Când am auzit ce problemă aveți, ‎nu știam dacă vă pot ajuta.
‎Sigur, am mai avut tangență cu bomboanele.
‎Am strâns mii de dolari ‎pentru echipa de baseball a nepotului meu.
‎Impresionant. Cum îl cheamă?
‎- Cum îl cheamă pe cine? ‎- Pe nepot.
‎Ce nepot? A fost o escrocherie, Kojak.
‎Când a aflat La Jolla Little League, ‎mi-au închis afacerea.
‎Aia era Liga Mică. Aici e Liga Mare.
‎Am o soluție mare.
‎Când am auzit ‎că nu vă descurcați cu Abba-Zaba,
‎mi-am amintit ceva ‎ce mi-a spus o veche cunoștință.
‎Un contrabandist norvegian de bomboane, ‎Hummer Von Vuckinschloker,
‎mi-a zis că în Norvegia nu găsesc Zaba,
‎motiv pentru care ‎sunt foarte căutate pe piața neagră.
‎Și ție ce-ți iese ‎la faza cu Von Hamantaschen?
‎Doar ajut o doamnă stilată ca Joanie.
‎Îmi petrec câteva din ultimele momente ‎prețioase pe pământ cu ea.
‎Și 40% din profit.
‎0% și te alegi cu o iubită.
‎- Robert, trezește-te. ‎- Nu.
‎Robert!
‎Cred că am fost jefuiți.
‎Nu fi caraghios. Am fost aici tot timpul.
‎Măi, să fie.
‎Cum de am fost jefuiți în timp ce dormeam?
‎Luaserăm somnifere. El ce scuză are?
‎Trebuie să stabilim strategia.
‎Vizăm o sentință redusă ‎și detenție cu securitate minimă.
‎Sau cerem libertate totală.
‎- Securitate minimă. ‎- Libertate totală.
‎- Vrei să stau în închisoare? ‎- Nu. Ai auzit-o pe Elena.
‎Securitatea minimă este unica opțiune.
‎- Nu știu… ‎- Parafrazez.
‎Am auzit că dacă încerci și pierzi, ‎va fi mai rău apoi.
‎Atunci te-ar putea închide ‎cine știe cât timp.
‎Am dreptate, Elena?
‎- Păi… ‎- Mulțumesc.
‎Nu e vreo închisoare adevărată.
‎E o închisoare ușoară. Nu? ‎Practic, e ca un club.
‎O să joci tenis cu alți evazioniști.
‎Fac asta deja. Dacă depun mărturie ‎împotriva lor, cine se mai joacă cu mine?
‎O să-ți faci prieteni noi. ‎Cum ai făcut cu Lampă.
‎Crezi că alde Lampă cresc în copaci? ‎Fără înțelegere.
‎Acceptăm înțelegerea.
‎- Ce tot zici? ‎- Trebuie să fim realiști.
‎Săvârșești crima, suporți pedeapsa.
‎Nu, săvârșești crima, plătești taxa. ‎Așa se zice, nu?
‎- Eu nu… ‎- Mulțumesc.
‎- Nu vrei să ies? ‎- Ba da.
‎Dar nu vreau să te expui riscului ‎de a sta și mai mult în închisoare.
‎Nu ai cum să negociezi asta.
‎- De fapt… ‎- Te rog, Elena.
‎Iubitule, sunt soția ta și te rog ‎să optezi pentru varianta mai sigură.
‎De dragul meu.
‎Stai. Cum ai adus telefonul aici?
‎Te rog, am 82 de ani. ‎Nu m-ar percheziționa nici dacă i-aș ruga.
‎Frankie?
‎Nu pot face închisoare.
‎Trebuie să existe o cale să ies de aici.
‎Deci Grace are 82 de ani?
‎Am o idee.
‎- Ce se petrece? ‎- Mă ocup de afaceri!
‎O să fii atât de mândră de mine!
‎Spune-mi că nu te vezi ‎iar cu un producător.
‎Nu! Mă văd ‎cu un contrabandist norvegian de dulciuri!
‎Vai, Doamne!
‎Trebuie să recunoaștem ‎că nu ne permitem casa aia.
‎Ne înecăm amarul în nachos ‎și trecem mai departe.
‎La naiba.
‎Credeam că asta este.
‎Poate este.
‎Uite, s-ar putea să am…
‎banii de avans…
‎chiar aici.
‎O am dintr-o cutie cu cereale.
‎Foarte amuzant.
‎- Ce faci? ‎- Ce faci tu?
‎Oprește. Unde s-a dus?
‎Dr. Dumanis are o urgență,
‎dar nu-ți face probleme, dragule.
‎- Se ocupă dr. Green. ‎- Bine.
‎Îi place să asculte muzică ‎în timp ce operează.
‎Vrei să-ți zic opțiunile?
‎Orice o ajută să aibă mâini precise.
‎- O să pun favoritul ei. ‎- Super.
‎E Bublé?
‎Da.
‎Cum vă simțiți azi, dle Bergstein?
‎Am oleacă de emoții.
‎Mai important, cum ești tu?
‎- Bine. ‎- Ura!
‎Sunteți sub tratament?
‎Nu mă pot gândi la vreunul.
‎- Tu ești. ‎- Ba nu.
‎Bine. Da. Revin imediat.
‎Mulțumesc mult.
‎Nu.
‎De ce n-ai zis că face 30.000 de dolari?
‎Tocmai urma.
‎Nu știam că o să arunci un dolar.
‎- Cine aruncă un dolar? ‎- Credeam că glumești.
‎Mi-ai zis că l-ai primit la cereale.
‎Era începutul poveștii.
‎Adesea, la tine, asta e toată povestea.
‎O am de când eram mic.
‎Nu-mi vine să cred că o ai de atâta vreme.
‎Înainte să mă cumințesc, ‎petreceam până când…
‎dispăream.
‎În fine, acum câțiva ani ‎terminasem tot stocul…
‎și eram disperat.
‎Așa că m-am dus la dealer ‎să-mi mai iau, dar îmi lipsea un dolar.
‎Tipul era un nesimțit, ‎n-a vrut să-mi dea nimic.
‎Ce-ai făcut?
‎Am căutat în toate buzunarele.
‎Și ai găsit moneda.
‎Dar încă o ai.
‎Când am văzut-o, mi-am amintit…
‎cât de incredibil de fericit eram. Știi?
‎Când am găsit premiul în cutia cu cereale.
‎Și iată-mă acolo, gata să-l irosesc
‎pe ceva ce n-avea ‎să mă facă fericit vreodată.
‎Așa că l-am dat naibii pe tip.
‎Și m-am internat la reabilitare.
‎Și de atunci sunt treaz.
‎Coyote, nu poți renunța la moneda aia.
‎Trebuie să o păstrezi. Indiferent ce.
‎Ba nu.
‎Că am altceva ‎care mă face incredibil de fericit.
‎Și vreau să trăiesc în casa aceea cu tine.
‎Vai, Doamne.
‎Doamne Dumnezeule!
‎Ce?
‎Ce mai câine de pază.
‎Hoț nemernic. ‎Nu înțelege valoarea unui Tappy.
‎E cea mai jenantă infracțiune ‎pe care am văzut-o.
‎- Tu trebuie să fii Van Helsing. ‎- Nu, eu sunt Hummer Von Vuckinschloker.
‎Howard zice că tu aduci bomboane. ‎Deci ai adus bomboane?
‎Privește aici, Von Shmucker.
‎Ce e asta?
‎Bomboane, evident.
‎Unde e Kit Kat-ul?
‎Kit Kat? Îți trebuie Zaba. ‎Din cauza stocului insuficient.
‎Asta era demult. Din 2018 se găsește Zaba ‎pe toate drumurile.
‎Acum se caută Kit Kat.
‎N-am început afacerile cu toalete
‎ca să încep afaceri cu bomboane, ‎mi se spună că am bomboanele greșite.
‎Ce naiba se petrece?
‎Frankie, pică treaba cu bomboanele.
‎Nu avem nevoie de tipul ăla.
‎Pe forumul acesta
‎scrie că un tip din Manila ‎caută Necco Wafers.
‎- Ajunge, Frankie. ‎- Dar, Grace…
‎Fără dar. Tu nu faci contrabandă ‎cu bomboane. Nici nu speli bani.
‎Încă nu, dar încerc.
‎Te auzi vorbind? Pari nebună.
‎Dar tu?
‎L-ai pus pe soțul tău să-și bage banii ‎în chiloți, ca să-i ascundă de FBI.
‎N-am fost nicicând mai mândră, ‎dar a fost o nebunie.
‎Vrei să auzi o nebunie? Tocmai am încercat ‎să-mi țin soțul în închisoare.
‎- Nebunie curată. ‎- Da.
‎Doamne. Și am mințit FBI-ul.
‎Eu nu fac așa ceva.
‎Am absolvit ‎Miss Caterwall's Finishing School
‎și le turnam pe fetele ‎care mormăiau Imnul Steagului.
‎Doamne, Grace.
‎Nu sunt mândră de asta.
‎Și nu sunt mândră nici…
‎de cum m-am purtat în ultima vreme.
‎Când ne-am transformat atât?
‎Știi ce cred? Cred că a început ‎când am luat banii din canapea.
‎- Știam că-s murdari. ‎- Dar ne-am prefăcut că nu sunt.
‎Și ne-au făcut să ne pierdem mințile.
‎Eram atât de aproape ‎de a reuși cu Rise Up.
‎Îmi doream doar să ajung ‎să trec linia de sosire.
‎O să ajungem și acolo. Dar nu așa.
‎Deci, ce facem cu toate bomboanele astea?
‎BOMBOANE GRATIS ‎ELIBERAȚI PUERTO RICO
‎Știi ce? Deja mă simt mai bine.
‎Tu chiar ești persoana ‎care „ne scoate din încurcături”.
‎Venind de la persoana ‎care „ne bagă în încurcături”,
‎asta înseamnă mult.
‎Apropo,
‎ne penalizează dacă nu returnăm U-Haul.
‎- Pe noi? ‎- Pe tine. Te taxează pe tine.
‎Vrei să transformi helanca ‎în bluză la baza gâtului?
‎Anchiorul e mai scump.
‎Ca să facem asta, ne trebuie niște reguli.
‎Sigur.
‎- O ating pe a ta, nu o atingi pe a mea. ‎- Una.
‎Și gata cu glumele până nu termini.
‎S-a făcut. O să crăpi de râs ‎după ce te cos.
‎Voi fi sincer. ‎Îți trebuie niște glume noi.
‎- Crezi că te descurci mai bine? ‎- Da.
‎Bine, spune-mi glume noi. ‎Dar tai tot ce nu-mi place.
‎Să terminăm odată.
‎Ai auzit, Frankie?
‎Așa se aude lipsa bomboanelor murdare.
‎Și lipsa foștilor soți agitați.
‎Doar noi două, dragă.
‎Nu se știe că nu trebuie ‎să bată la ușă când beau?
‎Nick?
‎Cum de ești aici?
‎Elena a făcut un miracol.
‎A obținut o înțelegere mai bună ‎ca închisoarea de minimă securitate.
‎Drăguț, nu? O să o vezi zilnic,
‎fiindcă sunt arestat la domiciliu cu tine.
‎Și cu tine.
‎Subtitrarea: Annemarie Ioana Grecu