‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Te-ai întrecut pe tine însăți, Grace.
‎Tofu parmigiana‎ a fost senzațional.
‎- Care-i secretul tău? ‎- Pui.
‎Mulțumesc pentru o cină minunată.
‎După ce ne-ai salvat ‎de furia asigurării tale,
‎măcar atât să facem.
‎N-o să mă simt vinovat ‎dacă iau ultima bucată.
‎Nu, o păstram pentru pisici.
‎- Nu avem pisici. ‎- O să avem, dacă punem asta afară.
‎Îmi dai încărcătorul?
‎Telefonul tău are 87%.
‎Ce are încărcătorul meu?
‎Încărcătorul meu e al tău.
‎Pot să-l folosesc după Sol?
‎Vine!
‎Păi…
‎Fără să par nerecunoscătoare,
‎dar nu crezi că ar trebui să speli tava?
‎Tu mereu speli iar vasele spălate de mine,
‎așa că am decis să trec peste pasul ăsta.
‎Credeam că homosexualii sunt ordonați.
‎Când ți se gătește în semn de mulțumire,
‎s-ar zice că ‎„mulțumesc” include curățarea.
‎Dar am curățat. Asta e ‎cu totul altă poveste.
‎Bine. O spăl eu.
‎Bine, mulțumesc.
‎O las la înmuiat.
‎DUPĂ O LUNĂ
‎Nenorocitul.
‎A băgat o farfurie sub tavă.
‎- Fii tare. ‎- Un strop.
‎- Dă-mi mie. ‎- Nu. Așa începe.
‎Doar un strop.
‎Și apoi, încă un strop.
‎Un strop aici, un strop acolo, ‎peste tot strop-strop.
‎Sună a parodie după ‎un cântec de grădiniță.
‎Doamne, Grace, nu te speria.
‎Ești bătrână. Ți se văd rădăcinile.
‎Da, Frankie.
‎Asta se întâmplă ‎când nu-ți mai vopsești părul.
‎Foarte Frankie Bergstein.
‎Tu ești Grace Hanson, nu?
‎Exact asta e ideea.
‎Așa sunt eu de fapt.
‎De când?
‎De când am încetat să las culoarea părului ‎să-mi dicteze vârsta.
‎Gata și operațiile estetice?
‎Vom vedea.
‎Doamne.
‎Telefonul meu e la 4%. ‎Muppet-ul nepăsător l-a scos din priză.
‎Să vedem dacă spală asta.
‎- Unde te duci? ‎- În locul meu preferat.
‎La pușcărie.
‎Ești singura care ‎se relaxează la închisoare.
‎Ador închisoarea.
‎Mi-a schimbat relația cu Nick.
‎Mereu se bucură că mă vede ‎și dacă mă supără,
‎doar strig „Paznic!” și îl iau de acolo.
‎Mă întreb dacă merge și cu Robert și Sol.
‎Paznic!
‎Știu, tată.
‎E aiurea, tată.
‎Mai vorbim peste 20 de minute, ‎când mă suni iar.
‎Cu cine vorbeai?
‎Mă sună la și 20 și la și 40 ‎ca să se plângă de mama.
‎Apoi sună ea și când termină…
‎- …e iar timpul să mă sune el. ‎- Știi…
‎…medicul zice că stresul ‎agravează eczemele.
‎- Nu mai răspunde la telefon. ‎- Știu.
‎Îi surprindem cu un brunch Wiffle Waffle.
‎Wiffle Waffle?
‎Brunch-ul Wiffle Waffle e ‎o tradiție veche Bergstein-Hanson,
‎începută la sfârșitul anilor '90.
‎În familia ta sunt mai multe brunch-uri ‎ca în oricare altă familie.
‎Brunch-ul Wiffle Waffle ‎nu e unul obișnuit.
‎Toți exagerează cu siropul și-și amintesc
‎cât de mult se iubesc, supărarea e uitată,
‎nimeni nu-l mai sună pe Bud.
‎Bună, mamă.
‎Știu, mamă.
‎E aiurea, mamă.
‎Ultima casă.
‎Aceea era.
‎Ca cea din ‎Deasupra tuturor‎, nu?
‎Bucătăria retro, gardul alb
‎și ușa de la intrare galbenă?
‎Galben e pentru oameni fericiți.
‎Și două școli în cartier.
‎Știi ce înseamnă.
‎- Infractori sexuali. ‎- Familii.
‎Hai, Brianna. Ador casa aia.
‎Le-ai respins pe toate.
‎- Chiar ne căutăm o casă? ‎- Da.
‎Nu vreau să locuiesc undeva unde ai vecini
‎și trotuare și poștași și…
‎vecini.
‎Vrei să zici un buncăr?
‎Sună bine, nu?
‎Nu.
‎Îmi place să vorbesc cu Fred.
‎- Cine e Fred? ‎- Poștașul nostru.
‎- Tipul cu pantaloni și pălărie de safari? ‎- Doamne.
‎Nu știu cum să explic asta,
‎dar oriunde ne vom muta, ‎cineva ne va livra corespondența.
‎Deci…
‎te rog să ne întoarcem ‎la casa aia după brunch
‎și să te mai uiți o dată?
‎- Bine. ‎- Mulțumesc.
‎Spune-i lui Fred să-și pună ‎pantaloni lungi.
‎Ce e?
‎Unde sunt înregistrările cu ‎Ray Donovan?
‎Nu mai aveam spațiu, așa că le-am șters.
‎Nu tu faci asta. Asta e treaba lui Ray!
‎Nu-mi mai mânca bomboanele Abba-Zaba.
‎Ai opt milioane de cutii.
‎Dacă vrei și tu, pune-ți un costum ‎și treci pe la mine pe 31 octombrie.
‎Nu! Oprește câinele!
‎Cine e băiatul meu puternic?
‎E tenisul meu marca Jerry Garcia!
‎Frankie, m-am întors de la închisoare.
‎Anhalten!
‎Bagă-ți degetul în fundul lui. ‎O să deschidă gura!
‎Îmi fac griji pentru ce altceva ‎ar mai putea deschide.
‎Robert, de ce e trofeul tău ‎acolo unde ar trebui să fie nava mea?
‎Grace, Tappy este unul ‎dintre cele mai râvnite premii.
‎- E un pantof pictat. ‎- Ești geloasă.
‎Tu ce ai câștigat?
‎Casa asta.
‎- Fă ceva! ‎- Vrea Carl o gustare?
‎- Robert vrea. ‎- Dă-i pantoful tău.
‎Ar trebui să meargă.
‎- Sunt sandalele mele cele mai bune. ‎- Doamne, dă-i asta.
‎Grace, nu!
‎- Surpriză! ‎- Aport!
‎Nu! Trofeul meu!
‎- Ce e aia? ‎- Ce naiba?
‎Treci înapoi!
‎Ce se petrece?
‎Ce faceți aici?
‎Am adus brunch-ul!
‎Lăsați-l în drum spre ieșire.
‎Bud, să o ascultăm pe mama ta.
‎O ascult toată ziua cum se plânge. ‎De aia suntem aici.
‎Ziua asta e dedicată familiei.
‎A mers treaba cu fundul!
‎Pot să spăl vasul ăsta ‎sau să dau un telefon?
‎Nu. Mama a zis ‎să nu las pe nimeni să-l atingă…
‎- …sau o să te blesteme. ‎- E puternică.
‎M-a transformat în cățea.
‎Sunt nou, care-i povestea…
‎- …cu brunch-ul Wiffle Waffle? ‎- Bună întrebare.
‎- Mersi de interesul acordat. ‎- Uită de el.
‎Tradiția a început când eram mici. ‎Mâncam împreună vafe,
‎apoi jucam toată ziua baseball pe plajă.
‎Dar în a treia repriză a primului meci, ‎mama mea a lovit-o accidental pe a lor
‎cu bâta de baseball în cap.
‎- A fost un dezastru. ‎- Nici pe departe.
‎Bâta era ușoară, ‎iar turbanul mamei era gros.
‎Nu jucăm baseball?
‎Wiffle Waffle nu are treabă ‎cu baseballul, Barry.
‎De ce am crampoane?
‎Important e că ai entuziasm.
‎Ne va fi necesar.
‎Azi trebuie să ne sprijinim reciproc.
‎Și toți mă lasă în pace.
‎Nu înțeleg. De ce se organizează ‎brunch-ul, dacă Grace și Frankie…
‎- …nu se puteau suporta? ‎- Tații doreau să fim împreună…
‎…măcar o duminică pe lună. ‎Deci, după vafe,
‎mergeau și construiau aeromodele.
‎Nu știam asta.
‎- Tu ai construit cu ei? ‎- Nu.
‎Nici măcar n-am văzut vreun aeromodel.
‎Și-o trăgeau.
‎Trebuie să explic tot?
‎Măcar erau vafe?
‎Bună.
‎- Bună, tată. ‎- Uite-o.
‎Noua mea preferată.
‎Cu unul dintre fiii mei.
‎Fiul tău favorit.
‎Fiul alb al soției mele.
‎Salut, Coyote.
‎Salut, fosta lui Bud.
‎Salut, Rihanna.
‎Bravo.
‎Adversar pe măsură.
‎Deci, spune-mi: ați luat casa?
‎- Care casă? ‎- Nu contează. Am pierdut-o.
‎Era perfectă.
‎O căsuță mică, ‎cu o alee pietruită și gard alb.
‎- Scuze, eu… ‎- Adu-i șervețele…
‎- …înainte să folosească o vafă. ‎- Cred că le-am folosit
‎ca să-mi curăț degetul, dar verific.
‎Ghinion mare cu casa.
‎Dar știi cum se zice: când se închide ‎o ușă, se deschide una galbenă.
‎Nu cred că se zice așa.
‎Are dreptate.
‎Uite.
‎E adorabilă.
‎- Faceți o ofertă? ‎- Aș vrea eu.
‎- Barry o detestă. ‎- Cum? De ce?
‎- Seamănă cu cea din ‎Deasupra tuturor. ‎- Asta am zis și eu.
‎Are chiar și gard alb.
‎Îl știi pe Barry. Urăște gardurile.
‎Oricum.
‎Îți trimit anunțul.
‎Să nu aduceți vorba la brunch.
‎Dacă mai vorbesc despre asta, ‎Coyote nu va singurul care va plânge.
‎Mă bucur că suntem toți aici.
‎Îmi pare rău că Mallory ‎n-a vrut să intre pe Skype
‎din San Francisco, dar…
‎Nu știam că poți participa pe Skype.
‎Iată-ne aici.
‎Primul brunch Wiffle Waffle ‎de la ultimul brunch Wiffle Waffle.
‎Cine ne spune ‎amintirea preferată de Wiffle Waffle?
‎Asta e preferata mea de până acum.
‎Haideți, amintiri! Nu vă sfiiți.
‎Mamă?
‎Nu mă pot gândi la nimic.
‎- Mamă, te rog. ‎- Bine.
‎Robert s-a înecat cu un kiwi
‎și Grace i-a făcut manevra Heimlich ‎aruncându-l peste un scaun.
‎Și mi-a rupt coasta.
‎Și mi-a rupt scaunul.
‎Clasic.
‎- Am una amuzantă. ‎- Ba nu.
‎Ba nu.
‎Sigur că am.
‎Mai țineți minte când pescărușul ‎i-a atacat sprâncenele tatei?
‎A fost amuzant.
‎- Grace a chicotit. ‎- Grace mereu râde de durerea mea.
‎Cine mai zice?
‎Iar eu.
‎Mai știți când Coyote era drogat
‎și și-a băgat mâinile în aluatul de vafe?
‎Mai știți când Coyote era drogat
‎și s-a dus la adresa greșită ‎și le-a mâncat lor vafele?
‎Mai știți când a explodat balena
‎și Coyote a fost acoperit în grăsime?
‎Eu nu-mi amintesc așa ceva.
‎Poate din cauză că erai drogat.
‎- Dar când Grace i-a omorât lui Budd… ‎- Robert!
‎Spiritul.
‎- Adică la fiecare brunch? ‎- Am un spirit de ne-învins.
‎- Întreabă-o. ‎- E bun la pat.
‎Poftim, Grace.
‎Stai. Revenim la povestea cu ‎„Mama a ucis ceva”?
‎- Eu ucid conversația. ‎- Trebuia să fii de față.
‎Nu-i corect. Începuseși deja.
‎Da, spune-ne.
‎A trecut mult
‎și se prescrie, nu?
‎Doamne.
‎Sunt atentă.
‎Trebuie să fi trecut 25 de ani de atunci.
‎N-a fost nimic, serios.
‎- Un mic incident. ‎- Accident.
‎Un mic accident.
‎Totul a început ‎când am ajuns la casa de pe plajă
‎și Grace a călcat ‎în rahatul lui Bud's Bunny.
‎N-a fost mare scofală.
‎Iepure prost, nesuferit, dezgustător, ‎murdar, care face caca peste tot!
‎Robert!
‎Doamne, Grace.
‎Ce ai făcut?
‎I-ai ucis pe Bud's Bunny?
‎Am țipat la el un pic…
‎- …de tot. ‎- Ai țipat până a murit.
‎Poți țipa la cineva până moare?
‎Nu cred.
‎- Tata trăiește încă. ‎- Nu. E adevărat.
‎Am pierdut o pasăre așa.
‎Mi-e dor de tine, Chick Jagger.
‎Ești o criminală, Grace.
‎- Paznic! ‎- Nici tu nu ești nevinovată.
‎M-ai mințit despre cele petrecute.
‎N-am găsit iepurele. ‎A trebuit să-ți zicem ceva.
‎Bud, ar mai trebui să știi ‎și că nu ești copilul lor biologic.
‎Mi-ai zis că talentul meu de magician ‎a făcut iepurele să dispară.
‎Eu am făcut iepurele să dispară.
‎Fără cadavru, nu te condamnă.
‎- Ce-ai făcut cu…? ‎- Să zicem că e bine că suntem la flux.
‎Toată ziua am căutat iepurașul.
‎- Și voi ne-ați ajutat. ‎- Trebuia să mă implic.
‎Sunt actor.
‎Ești Jessica Chastain.
‎Și ai stat și ne-ai privit ‎mințindu-l pe fiul nostru.
‎Nu e vina noastră. E a voastră.
‎Nu ți-am zis să-ți faci fiul ‎să creadă că e David Copperfield.
‎Avea nevoie de ceva care să-l ajute după ‎ce a fost exclus din lotul de majorete.
‎Încearcă tu să stai la baza piramidei.
‎Nu-mi vine să cred că după atâția ani ‎nu ați recunoscut niciodată asta.
‎În apărarea mea, n-am vrut.
‎Aceasta este apropierea după care tânjeai?
‎Când ne-am întors la casa de pe plajă ‎în ziua aceea,
‎voi nu ajunseserăți încă.
‎- Cum a fost posibil? ‎- Renunță, Sol.
‎Doar n-a fost mușamalizarea secolului.
‎Trebuie să găsim mușamalizarea secolului.
‎Știu.
‎Dă-mi rahatul de iepure.
‎Ce?
‎Ce faci? Tocmai am curățat.
‎Încerc să fac să pară ‎că Bud's Bunny a fugit.
‎Atunci, inima mea îți mulțumește
‎că ai trasat o dâră de rahat în casa mea,
‎dar gura mea refuză asta.
‎Și acum să o ștergem de aici ‎înainte să se întoarcă.
‎- Da. ‎- Să ne despărțim și ne vedem
‎la Starbucks să stabilim ce spunem.
‎- Am venit cu o mașină. ‎- Mergi tu pe jos.
‎Ați stat la Starbucks până ați fost siguri ‎că ne întorseserăm
‎la casa de pe plajă.
‎Și apoi ați venit după noi ‎ca să păreți nevinovați.
‎- Genial, nu? ‎- E mai rău ca Watergate.
‎Premeditarea.
‎- Planificarea. ‎- Nici măcar nu ne-ați adus cafea.
‎- Recunosc, sunt profund șocat. ‎- Mereu sunt așa brunch-urile voastre?
‎Din experiența mea, da.
‎- Nu te mai scărpina. ‎- Nu pot.
‎Până la 25 de ani ‎m-am lăudat la toate fetele
‎că am făcut un iepure să dispară.
‎De fapt, aveai 33 când mi-ai zis mie.
‎Această minciună ‎mi-a schimbat cursul vieții.
‎Am fost în tabăra de magie ‎doar fiindcă am crezut că am
‎un talent extraordinar. ‎Dar lipsea pasiunea.
‎Eu aș fi vrut în tabăra de ‎stand-up comedy, cu copiii cool.
‎Dar ai ajuns un avocat de succes ‎specializat în divorțuri.
‎Super. Acum fac oamenii să plângă, ‎nu să râdă.
‎Eu râd de tine.
‎Prietenul meu mult mai puțin amuzant, John ‎Mulaney, a fost în tabăra de stand-up…
‎- …și uite-l acum. ‎- Îmi pare rău.
‎Am greșit făcând asta.
‎Și nu avem scuze.
‎Dar am totuși o scuză.
‎Eu și Robert n-aveam decât o zi ‎de distracție la casă.
‎De ce ați fi avut doar una?
‎Trebuia să facem loc ‎pentru marea ta petrecere de M'Challah.
‎N-am vrut să-ți stricăm M'Challah. ‎Tot greșit pronunț?
‎- E mai gutural. ‎- M'Challah.
‎Da.
‎Scuze, ce-i M'Challah?
‎- O sărbătoare evreiască. ‎- Sunt evreică. N-am auzit de ea.
‎E o sărbătoare mai puțin cunoscută, ‎fără dată fixă, din calendarul evreiesc.
‎Eram atât de geloasă pe Bud și Coyote. ‎Părea mereu că pică…
‎- …în ziua cu Provocarea Președintelui. ‎- Și mai pica și când trebuia
‎să depunem declarațiile. ‎Și o dată a picat când aveam audit.
‎Ciudat. M'Challah ‎a picat mereu de ziua mea.
‎Am căutat pe Google. Singurul rezultat e ‎un bar din Puerto Rico.
‎Doamne. Ai inventat.
‎Ai inventat o sărbătoare ‎ca să eviți să petreci timp cu noi.
‎Nu pare ceva ce-am face noi.
‎Ai idee câtor judecători și avocați…
‎- …le-am urat „M'Challah fericit”? ‎- Mă duc să spăl tava.
‎Stai jos.
‎Ia stai, adică M'Challah nu există?
‎- E sărbătoarea pâinii! ‎- Da.
‎Ne rugam, aprindeam lumânări, iar postul ‎se termina cu challah de M'Challah.
‎Bine. Recunosc. Am inventat-o.
‎- Toate familiile inventează sărbători. ‎- Nicio familie nu inventează sărbători.
‎- Ba da. ‎- Ba nu.
‎Incredibil. N-am dat examenul pentru ‎intrarea în barou că pica de M'Challah.
‎Să fim sinceri. Oricum nu erai pregătit.
‎M-au exmatriculat de la școala evreiască.
‎- Fiindcă ziceam că există M'Challah. ‎- De la școala evreiască, da.
‎Din clasa a treia, nu.
‎Măi să fie.
‎- Nu-i o schimbare interesantă? ‎- Nu.
‎Ce-am făcut noi nu e la fel de grav ‎ca ce-ați făcut voi.
‎Penisul meu!
‎La el pare mult mai grav.
‎- Ești bine? ‎- Pare bine?
‎- Îl deranjează penisul. ‎- Lăsați, distrați-vă în continuare.
‎Mergem acasă. La revedere.
‎Trebuie să plec.
‎Pe tine de ce nu te doare penisul ‎ca să pot pleca?
‎Eu am hemoroizi. Vrei să anunț asta?
‎Ia ghici. Ne-a scris agentul.
‎Putem viziona casa cu ușă galbenă.
‎- Dacă nu vrei să stai. ‎- Nu.
‎Le-ai zis despre casă?
‎Oare?
‎Bărbații. Am dreptate?
‎Nu cred că e un moment bun ‎să vorbim despre cine strânge.
‎Știu că ești supărat, ‎dar ai trecut pe galben.
‎- Cum ai trecut tu prin ușa galbenă. ‎- Scuze.
‎N-ar fi trebuit să te mint. ‎Nu-mi plăcea casa.
‎Mi-ai promis că ne întoarcem!
‎Încă ne putem întoarce.
‎Știu că atunci când zici că ești dispusă,
‎nu ești chiar dispusă.
‎Alo, sunt Brianna.
‎Uite.
‎Îmi pare rău. Dar sunt ‎foarte atașată de casa mea.
‎Mereu am sperat că autoritățile îmi vor ‎găsi cadavrul acolo, cu voia lui Dumnezeu.
‎Alo, sunt Barry. Eu nu merit ‎să fiu găsit mort într-o casă a mea?
‎Dar mie-mi place modern, ‎iar ție-ți place ce nu e bun.
‎Trebuie să găsim un compromis ‎între „ce nu e bun” și modern.
‎Bine, pot face un compromis.
‎Știi că la un compromis vei obține 95%
‎din ce vrei tu, nu?
‎Da.
‎Și nu mă deranjează.
‎Uite…
‎ce zici dacă alegi tu cartierul ‎și aleg eu casa?
‎Pare corect.
‎Bine.
‎Evident, depinde de cartier.
‎Evident.
‎Spune-i doctorului că doare rău.
‎Știe. Te-a auzit când urlai ‎că ți-a luat foc puța.
‎Bine, mulțumesc.
‎Vești bune. Fotografia chiar a ajutat. ‎A mai văzut așa ceva.
‎Și?
‎Zice că nu are voie să zică ‎fără să te consulte,
‎dar e sigură ‎că eczema îți sugrumă penisul.
‎- Unde-s veștile bune? ‎- E curabil.
‎- Cum? Îmi trebuie antibiotic? ‎- Nu neapărat.
‎- O alifie? ‎- Nu.
‎Atunci, care-i planul?
‎Crede că-ți trebuie o circumcizie.
‎Cred că-mi trebuie a doua opinie.
‎Ne-au omorât iepurașul ‎și l-au aruncat în ocean. Cine face asta?
‎Cei cu care trăim și bufnițele.
‎Mare scofală.
‎Am ucis accidental un iepure. O dată.
‎Au serbat în repetate rânduri o sărbătoare ‎inventată ca să ne evite.
‎M'Challah.
‎Ca pâinea?
‎Ca și cum ai inventa ‎sărbătoarea creștină „Crăciuvâsc”.
‎Au orchestrat o mușamalizare.
‎A ucis un animal doar cu vocea.
‎Mai știi că-i ziceai Cruella de Vil?
‎Iată dovada.
‎Doar nu urma să facă o haină din iepuraș.
‎De unde știi?
‎N-am găsit cadavrul.
‎Nu e diabolică, Sol.
‎Las-o în pace.
‎Uiți cum s-a purtat cu tine?
‎Nu.
‎Dar am inventat o sărbătoare ‎și mi-am mințit copiii ca să o evit.
‎Și eu mi-aș fi dorit să evit multe.
‎Păcat că n-am inventat M'Challah.
‎O detestai pe Frankie. ‎Mă mir că n-ai făcut-o.
‎- Urât din partea ei. ‎- Nici cu mine n-a fost mai brează.
‎Dar nu merita asta.
‎Dacă Grace ar fi știut,
‎crezi că am fi devenit vreodată prietene?
‎Dacă Frankie ar fi știut atunci ‎ce am făcut,
‎crezi că am fi ajuns vreodată prietene?
‎Nu cred că v-ar fi putut împiedica ceva…
‎Să deveniți prietene.
‎Ar trebui să merg…
‎Să-i cer scuze.
‎…să mai beau un martini, ‎apoi să-i cer scuze.
‎Știu că ți se face sete când ești drogat.
‎- Mersi. ‎- Cu plăcere.
‎Bine, trebuie să întreb.
‎Cum ai putut să nu-mi spui, atâția ani?
‎Sol, am mințit-o pe Grace despre atâtea ‎alte lucruri,
‎care erau mult mai rele, de exemplu, noi.
‎Am zis că măcar atunci să-i fiu loial.
‎Înțeleg.
‎Eu am mințit despre M'Challah pentru ‎Frankie, fiindcă și eu mă simțeam vinovat.
‎Suntem bine?
‎Mai puțin că am gura uscată…
‎Cred că suntem bine.
‎Hei…
‎Știi ce-ar trebui să facem?
‎Ce?
‎Grace.
‎Îmi pare atât de rău.
‎Și mie.
‎Cele petrecute cu Bud's Bunny ‎nu s-ar mai repeta.
‎Nu mai ucid iepuri
‎și nu mai sunt supărată pe lume ‎datorită ție.
‎M-ai făcut o persoană ‎mai bună, mai încântătoare.
‎Încântătoare ar fi o exagerare.
‎Acum n-aș mai inventa o sărbătoare
‎ca să te evit.
‎Dar aș inventa una ca să fiu cu tine.
‎Vino aici.
‎Grace.
‎Ce crezi că are penisul fiului meu?
‎Încerc să nu mă gândesc la asta.
‎La ce trebuie să recurgem ‎ca să spălați o tavă.
‎Să știi că mi-am clătit și telefonul.
‎E la 4%.
‎Îmi împrumuți încărcătorul?
‎Voilà.
‎Doamne.
‎Zici…? Că e curat?
‎Iisuse.
‎Subtitrarea: Annemarie Ioana Grecu