EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Du overgikk deg selv, Grace. Tofu parmigianaen var spektakulær.
-Hva er hemmeligheten? -Kylling.
Takk for en vidunderlig middag.
Vel, dere reddet oss fra forsikringsselskapet.
-Det var det minste vi kunne gjøre. -Da tar jeg skyldfri de siste munnfullene.
Nei, jeg sparte dem til kattene.
-Vi eier ikke katter. -De kommer om jeg setter ut dette.
Får jeg låne laderen din, Grace? Mobilen din er på 87 prosent.
-Hva er galt med min lader? -Min lader er din lader.
-Får jeg låne den etter Sol? -Ban vei!
Vel...
Jeg vil ikke virke utakknemlig, Robert, men burde ikke du vaske formen?
Du vasket alltid koppene på nytt etterpå, så tenkte jeg kunne hoppe over det steget.
Er ikke homofile en ryddig gjeng?
Når noen lager et måltid som takk, burde oppvasken være inkludert.
Vi vasket opp. Dette er noe helt nytt.
-Greit. Jeg skal vaske den. -Takk for det.
La den ligge i bløt.
ÉN MÅNED SENERE
Den morrapuleren.
Han gjemte en tallerken under den ildfaste formen.
-Vær sterk! -Bare én skvett.
-Gi meg såpass. -Nei, det begynner med bare en skvett.
Plutselig er det enda en skvett.
Så en skvett her, en skvett der og en skvett-skvett overalt.
Du høres ut som et grisete barnerim.
Herregud, Grace. Ikke få panikk. Du er gammel. Hårrøttene dine vises.
Ja, Frankie, sånt skjer når man slutter å farge håret.
Det var veldig Frankie Bergstein. Du er Grace Hanson, ikke sant?
Ja, det er hele poenget. Dette er det virkelige meg.
Siden når?
Hårfargen min får ikke bestemme hvor ung eller gammel jeg føler meg.
-Ingen flere ansiktsløftninger? -Det skal jeg avgjøre senere.
Herregud.
Mobilen min er på fire prosent. Den hensynsløse tufsen tok laderen.
La oss se om han vasker den.
-Så hvor skal du? -Dit jeg er lykkeligst. Fengsel.
Du er den eneste jeg kjenner, som flykter til fengsel.
Jeg elsker fengsel. Det endret mitt og Nicks forhold.
Han blir glad for å se meg, og hvis han irriterer meg,
roper jeg bare: "Vakt!" og så fjerner de ham.
Ville det funke med Robert og Sol? Vakt!
Jeg vet, far. Det suger, far.
Vi snakker mer om det når du ringer om 20 minutter.
Hvem pratet du med?
Han ringer hvert 20. minutt for å klage om min mor.
Så ringer hun. Når hun er ferdig, ringer han igjen.
Legen sa at mindre stress fører til mindre eksem.
-Slutt å ta telefonen. -Jeg vet.
Vi kan overraske dem med en Wiffle Waffle-brunsj.
Wiffle Waffle?
Wiffle Waffle-brunsj er en Bergstein-Hanson-tradisjon
som begynte sent på 90-tallet.
Din familie har flere brunsjer enn noen annen familie.
Wiffle Waffle er ingen vanlig brunsj.
Alle blir høy på lønnesirup. De husker at de elsker hverandre.
Alle trettene blir glemt, og alle slutter å ringe Bud.
Hei, mor. Jeg vet, mor. Det suger, mor.
Det siste huset. Det var perfekt. Det lignet på huset i filmen Se opp.
Det avokadogrønne kjøkkenet, stakittgjerdet og den gule ytterdøren?
-Gult er for lykkelige folk. -Og det er to skoler i nabolaget.
Du vet hva det betyr.
-Seksualforbrytere. -Familier.
Gi deg, Brianna. Jeg elsker det huset. Du har avvist absolutt alt vi har sett på.
-Er vi på husjakt? -Ja.
Jeg vil bare ikke bo der man har naboer, fortau,
postmenn og naboer.
-Som i en bunker? -Det høres ganske bra ut.
Nei. Jeg liker å prate med Fred.
-Hvem er Fred? -Postmannen vår.
-Fyren med shorts og safarihatt? -Herregud.
Jeg vet ikke hvordan å forklare dette, men en person vil alltid levere posten.
Så kan du dra tilbake til huset etter brunsj og kikke på det igjen?
-Greit. -Takk.
Hvis du ber Fred om å ta på seg bukser.
Hva foregår her? Hvor er Ray Donovan-episodene?
Null lagringsplass, så jeg slettet dem.
Det er bare Ray som burde rydde opp!
-Slutt å spise Abba-Zabaene. -Du har åtte millioner av dem.
Hvis du vil ha, ta på et kostyme og kom hit den 31. oktober.
Nei! Stopp den hunden!
-Hvem er en sterk gutt? -Det er Jerry Garcia-skoen min!
Frankie, jeg er tilbake fra kasjotten.
Anhalten!
Stikk fingeren i rumpen hans. Da vil han åpne munnen!
Jeg er bekymret for hva mer som kan skje.
Hvorfor står din lille teaternips der skipet mitt burde stå, Robert?
Grace, Tappyen er én av teaterets mest ettertraktede priser.
-Det er en malt sko. -Du er bare sjalu.
-Hva har du vunnet? -Dette huset.
-Gjør noe! -Vil Carl ha noe godt?
-Robert vil det. -Gi ham din sko.
Dette burde funke.
-De er mine beste Huaraches. -For Guds skyld. Gi ham denne.
Grace, nei!
-Overraskelse! -Apport!
Nei! Tappyen min!
-Hva er det? -Hva i helvete?
-Kom tilbake! -Hva foregår her?
-Hvorfor er dere her? -Vi brakte brunsj!
-Sett den på kjøkkenet når dere drar. -Bud, ok, la oss lytte til din mor.
Hun klager døgnet rundt. Det er derfor vi er her.
-I dag handler om familien. -Hei, rumpetrikset funket!
Er det greit om jeg vasker denne formen eller låner mobilen?
Mor ville ikke at noen skulle røre den formen.
-Hun vil forhekse deg. -Hun gjorde meg til en hurpe.
Siden jeg er ny, hva er historien bak Wiffle Waffle-brunsjen?
Godt spørsmål, Barry.
-Takk for at du bryr deg. -Slutt å bry deg.
Tradisjonen begynte da vi var små. Vi spiste vafler
og spilte så "wiffle ball".
Men i tredje runde i den første kampen slo moren min moren deres i hodet
med balltreet.
-Det var en katastrofe. -Langt ifra.
Balltreet veide lite, og mors turban var tykk.
-Så vi skal ikke spille "wiffle ball"? -Wiffle Waffle handler ikke om det nå.
-Hvorfor tok jeg med skoene mine? -Det viktigste er entusiasmen din.
Den vil vi trenge.
Denne dagen handler om å stille opp for hverandre,
så jeg får være i fred.
Hvorfor spiste familiene brunsj sammen hvis Grace og Frankie foraktet hverandre?
Fedrene ville at vi skulle samles minst én søndag i måneden.
De bygde modellfly etter å ha spist.
-Det visste jeg ikke. Hjalp du dem? -Nei. Jeg så faktisk aldri et modellfly.
De knullet. Må jeg forklare alt?
Blir det vafler?
Hei!
-Hei, far. -Der er hun. Min nye favorittjente.
Med én av sønnene mine.
-Favorittsønnen din. -Min hvite favorittsønn.
Hei, Coyote. Hei, Buds eks.
-Hei, Rihanna. -Godt gjort.
-Du har min respekt. -Så si meg: Kjøpte dere huset?
-Hvilket hus? -Vi ble overbudt.
Det var perfekt. Det er et lite hus med en gangsti og et... stakittgjerde.
-Beklager... -Hent papir før han bruker en vaffel.
Jeg tror jeg brukte opp papiret for å rengjøre fingeren. Skal sjekke.
Så det er leit at dere ikke fikk huset.
Men dere vet hva de sier: Når én dør lukkes, åpnes en gul en.
-Jeg tror ikke folk sier det. -Nei, hun har rett.
-Bare se selv. -Jøss, det er nydelig.
-Skal dere legge inn et anbud? -Skulle ønske det. Barry hater det.
Hvorfor?
-Ligner på huset i Se opp. -Det var det jeg sa!
-Det har et stakittgjerde. -Barry hater gjerder. Uansett.
Jeg skal sende dere annonsen. Men ikke nevn det under brunsjen.
Hvis jeg fortsetter å snakke om det, er det flere som begynner å grine.
Jeg er glad vi er samlet.
Litt skuffet Mallory ikke ville Skype fra San Francisco, men...
-Jeg visste ikke det var en mulighet. -Her er vi.
Vår første Wiffle Waffle-brunsj siden vår siste Wiffle Waffle-brunsj.
Hvem vil dele sitt favorittminne?
-Dette er mitt favorittminne. Hittil. -Kom an! Minner! Ikke vær sjenert.
-Mor? -Kommer ikke på noe.
-Mor, vær så snill? -Greit.
Da Robert fikk en kiwi i vrangstrupen, og Grace måtte slenge ham over en stol.
-Og brakk ribbeinet mitt. -Og brakk stolen min.
Klassisk.
-Jeg har en morsom én. -Nei, det har du ikke.
Jo, det har jeg!
Husker dere da måken forsøkte å få tak i fars øyenbryn?
Det var morsomt.
-Grace klukklo. -Grace ler alltid av min smerte.
Neste person? Ok, meg igjen.
Husker dere da Coyote var kjempehøy og stakk hendene sine i vaffelrøren?
Husker dere da Coyote var kjempehøy, dro til feil hus og spiste vaflene deres.
Husker dere da hvalen eksploderte, og Coyote var dekt av hvalspekk?
-Jeg husker ikke noe av det. -Antagelig fordi du var kjempehøy.
-Jeg husker da Grace drepte Buds... -Robert!
...ånd.
-Skjer ikke det hver brunsj? -Min ånd er udødelig. Spør Allison.
-Han er god i sengen. -Du hørte henne.
Vent. Kan vi gå tilbake til "Mor drepte noe"-historien?
-Jeg dreper denne samtalen. -Man måtte være der.
-Du begynte på historien. -Ja, fortell.
Det er lenge siden det skjedde, og det må være foreldet nå.
-Herregud. -Jeg er lutter øre.
Det må være 25 år siden det skjedde.
Det var ingen stor sak.
-En liten hendelse. -Et uhell. Et lite uhell.
Det hele begynte da vi ankom strandhuset den dagen,
og Grace tråkket i Buds Bunny sin lort.
Ingen stor sak.
Din jævla dumme, vemmelige, skitne, driter-overalt kanin!
Robert!
Herregud, Grace. Hva har du gjort?
-Du drepte Buds Bunny? -Jeg kjeftet litt på ham.
-Du kjeftet den i hjel. -Kan man kjefte noe i hjel?
-Jeg tror ikke det. Far lever ennå. -Det er mulig. Jeg mistet en fugl slik.
-Savner deg, Chick Jagger. -Du er en morder, Grace.
-Vakt! -Du er ikke skyldfri heller.
Du løy om det som skjedde.
Vi fant ikke kaninen. Vi måtte fortelle deg noe.
Bud, du burde også vite at du ikke er deres biologiske barn.
Du sa kaninen forsvant fordi jeg var en dyktig magiker.
Jeg ble kvitt kaninen.
Intet lik, ingen dom.
-Hva gjorde du med...? -Det er bra det er flo.
Vi lette etter kaninen hele dagen.
-Du hjalp oss. -Måtte leve meg inn i rollen.
-Jeg er en skuespiller. -Rene Jessica Chastain.
Og du stod og så på at vi løy for sønnen vår.
Det er deres skyld, ikke vår.
Dere valgte å fortelle ham at han var David Copperfield.
Noe måtte fylle tomheten han følte, etter at han ble utelatt fra heiagjengen.
-Det er tøft i bunnen av pyramiden. -Du innrømte det aldri alle disse årene.
I mitt forsvar... Jeg ville ikke det.
Er dette samholdet du lengtet etter?
Dere hadde ikke ankommet da vi kom tilbake til strandhuset.
-Hvordan var det mulig? -La det ligge, Sol.
Det var ikke århundrets dekkhistorie.
Her trengs det århundrets dekkhistorie.
-Eureka! Gi meg kaninlorten. -Hva?
-Hva gjør du? Jeg rengjorde nettopp. -Det vil se ut som Buds Bunny stakk av.
Hjertet mitt takker deg for sporet av lort i huset mitt,
men munnen min nekter.
Vi må fordufte før de kommer tilbake. Vi må skille lag og møtes på Starbucks.
-Vi kjørte én bil. -Du kan gå.
Så dere ventet på Starbucks inntil dere visste at vi var tilbake.
Så kom dere etter oss slik at dere så uskyldige ut.
-Genialt, ikke sant? -Dette er verre enn Watergate.
-Overlegget. Planleggingen. -Dere brakte ikke kaffe engang.
-Dette har virkelig rystet meg. -Er familiens brunsjer alltid sånn?
Ja.
-Slutt å klø deg. -Jeg kan ikke.
Inntil jeg var 25, fortalte jeg jenter at jeg tryllet bort en kanin.
Du var 33 da du fortalte meg det.
Denne løgnen endret hele livet mitt. Jeg dro bare på den magileiren
fordi jeg trodde jeg var begavet, men interessen var ikke der.
Jeg ville på stand-up-leir med de kule barna.
Du ble jo en vellykket skilsmisseadvokat.
Flott. Jeg får folk til å grine istedenfor å le.
Jeg ler av deg.
Min venn, John Mulaney, dro på stand-up-leir.
-Se på ham nå. -Jeg beklager.
Det vi gjorde, var galt. Det kan ikke unnskyldes.
Men jeg har en unnskyldning.
Robert og jeg hadde bare én dag å nyte strandhuset på.
Hvorfor hadde dere bare én dag?
Vi måtte reise så dere kunne feire M'Challah.
Og vi ville ikke spolere M'Challah. Uttaler jeg det fremdeles feil?
-Litt mer slimete. -M'Challah.
-Ja. -Unnskyld, hva er M'Challah?
-Det er en jødisk helligdag. -Jeg er jøde og har aldri hørt om den.
Det er en mindre kjent helligdag som flytter seg rundt på kalenderen.
Jeg var sjalu på Bud og Coyote. Den kom når skolen hadde kondistest.
Og når skattemeldingen måtte fylles ut. Og den ene gangen vi ble revidert.
M'Challah falt alltid på bursdagen min.
Jeg søkte etter den på Google og fant bare en bar i Puerto Rico.
Herregud. Dere diktet den opp.
Dere diktet opp en helligdag for å slippe å gjøre ting med oss.
Nei, det høres ikke ut som oss.
Vet du hvor mange dommere og advokater jeg sa: "God M'Challah" til?
-Jeg skal vaske den formen. -Sett deg.
Vent. Så M'Challah er ikke virkelig?
-Det er feiringen av brød! -Ja.
Vi ba, tente lys og endte fasten med M'Challah challah.
Greit, vi diktet den opp.
-Alle familier dikter opp helligdager. -Ingen familier dikter opp sånt.
-Jo. -Nei.
Dette er galskap. Jeg nektet å ta advokateksamen på M'Challah.
Du var, ærlig talt, ikke klar.
Ble jeg kastet ut av hebraisk fordi jeg insisterte M'Challah fantes?
Hebraisk, ja. Tredjeklassen, nei.
Vel.
-Er ikke dette interessant? -Vår greie er ikke like ille som deres.
Penisen min!
Hans greie virker verst.
-Er du ok? -Virker han ok?
-Penisen hans plager ham. -Bare forsett å ha det moro dere.
Vi drar hjem. Adjø, alle sammen.
Jeg må dra.
-Hvorfor kan ikke du få vondt i penisen? -Jeg kan kunngjøre hemoroiden min.
Eiendomsmegleren kan vise oss huset med den gule døren.
-Vil du bli her? -Nei.
-Fortalte du dem om huset? -Gjorde jeg det?
Menn, ikke sant?
Passer det bra å snakke om hvem som skal rydde?
Jeg vet du er forbannet, men du kjørte på gult.
-Du braste gjennom en gul dør. -Burde ikke ha gått bak ryggen din.
Jeg hatet det huset.
-Du lovte vi kunne se på det igjen! -Vi kan det.
Så du er egentlig ikke villig selv om du sier at du er villig.
Hallo, jeg er Brianna.
Hør... Jeg er lei for det. Men jeg elsker huset mitt.
Jeg så alltid for meg
at myndighetene ville finne liket mitt der en dag.
Jeg er Barry. Fortjener ikke jeg å bli funnet død i mitt eget hjem?
Men jeg liker en moderne stil, og du liker alt som er dårlig.
Så vi må finne et hus mellom "alt som er dårlig" og moderne.
Ok. Jeg kan inngå et kompromiss.
Du innser at du bare vil få 95 prosent av det du vil ha, hvis du gjør det?
Ja. Og det er greit.
Hør...
Hva om du velger nabolaget, og jeg velger huset?
-Det virker rettferdig. Avtale. -Det kommer selvsagt an på nabolaget.
Naturligvis.
-Fortell legen hvor vondt det er. -Hun hørte at du ropte: "Kuken brenner".
Ok. Vel, takk.
God nyhet. Bildet hjalp. Hun har sett noe sånt før.
Og?
Du må dra til legen for å få en offisiell diagnose,
men hun mener at eksemen kveler penisen din.
-Og den gode nyheten? -Det kan fikses.
-Med antibiotika? -Unødvendig.
-En salve? -Nei.
-Hva er planen, Allison? -Hun mener du må omskjæres.
Vi må høre med en annen lege.
Hvem dreper en kanin og slenger liket i havet?
De vi bor sammen med, og ugler.
Hva så? Vi drepte en kanin én gang.
De feiret en oppdiktet helligdag for å unngå oss gjentatte ganger.
M'Challah. Som i brødet?
Som å dikte opp en kristen helligdag kalt "Kristentein."
-De konstruerte en dekkhistorie. -Hun drepte et dyr med bare stemmen.
Du brukte å kalle henne Cruella de Vil. Dette er beviset på det.
-Hun ville ikke lage en kåpe av kaninen. -Hvordan vet du det? Vi fant aldri liket.
-Hun er ikke djevelen, Sol. -Glemmer du hvor fæl hun var?
Nei. Men jeg diktet opp en helligdag og løy for barna mine for å unngå henne.
Det var mye jeg ønsket å unngå. Skulle ønske jeg diktet opp M'Challah.
Overraskende at du ikke gjorde det.
-Jeg var fæl mot henne. -Du var fæl mot meg også.
Hun fortjente det ikke.
Tror du vi ville ha blitt venner om Grace hadde visst om det?
Tror du vi ville ha blitt venner om Frankie hadde visst om det?
-Ingenting kunne ha forhindret dere... -I å bli venner.
-Jeg burde... -Be henne om unnskyldning.
...helle meg en ny martini og så be om unnskyldning.
Jeg vet du blir tørst når du ruser deg.
-Takk. -Ingen årsak.
Jeg må spørre. Hvorfor holdt du det hemmelig så lenge?
Jeg løy om så mye annet som var mye verre, for Grace.
Som oss. Jeg ville være lojal mot henne i dette tilfellet.
Forståelig.
Jeg løy om M'Challah fordi jeg hadde skyldfølelse også.
Er vi ok?
Med unntak av hvor tørr jeg er i munnen...
...er vi ok.
-Du... vet du hva vi burde gjøre. -Hva da?
Grace.
-Jeg er lei for det. -Jeg også.
Det som skjedde med Buds Bunny, kommer aldri til å gjenta seg nå.
Jeg bærer ikke på det sinnet som tok livet av en kanin, lenger.
Takket være deg. Du har gjort meg til en bedre og mye hyggeligere person.
Hyggelig er kanskje å ta i.
Jeg ville aldri dikte opp en helligdag for å unngå å tilbringe tid med deg nå.
Jeg vil være sammen med deg.
Kom hit.
Grace, hva tror du er galt med min sønns penis?
Prøver å ikke tenke på det.
Alt som vi må gjøre for å få dere til å vaske opp.
Jeg skylte mobilen min. Den er nå på fire prosent.
Får jeg låne laderen din?
-Voilà. -Herregud.
Du... Kaller du den ren? Herrejesus.
Norske tekster: Kenneth Aasbø