A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Felülmúltad önmagad, Grace.
A tofus parmigiana lenyűgöző volt.
- Mi a titka? - A csirke.
Köszönjük a csodálatos vacsorát.
Miután megmentettetek a biztosítótok haragjától,
ez volt a legkevesebb.
Akkor bűntudat nélkül eszem meg az utolsó falatokat.
Ne! A macskáknak raktam el.
- Nincsenek macskáink. - Ha kirakom, lesznek.
Elkérhetem a töltődet?
A telefonod 87%-on van.
Mi a baj az enyémmel?
A töltőm a töltőd.
Használhatom Sol után?
Vigyázat!
Nos…
Nem akarok hálátlannak tűnni,
de nem gondolod, hogy el kellene mosnod?
Mindig újra elmostad, ha mosogattam,
szóval gondoltam, kihagyom ezt a lépést.
A melegek nem rendmániások?
Ha valakinek hálából főzöl,
szerintem a hálának a mosogatás is a része.
Az már megvolt. Ez egy teljesen új adag.
Rendben, elmosogatom.
Köszönöm szépen.
Hagyom ázni.
EGY HÓNAPPAL KÉSŐBB
Az a rohadék!
Becsúsztatott egy tányért a jénai alá.
- Légy erős! - Egy gyors fröccs.
- Add ide! - Nem. Ezzel kezdődik.
Egyetlen fröccs.
Aztán, mire észreveszed, jön még egy fröccs.
Itt egy fröccs, ott egy fröccs, mindenhol csak fröccs és fröccs.
Ez olyan, mint egy piálós mondóka.
Istenem, Grace! Ne ess pánikba!
De öreg vagy. Látszik a lenövés.
Igen, Frankie.
Ez történik, ha abbahagyod a hajfestést.
Mennyire Frankie Bergstein-es!
Grace Hanson vagy, vagy nem?
Pontosan erről van szó.
Ez vagyok valójában.
Mióta?
Mióta nem hagyom, hogy a hajam színe döntse el, mennyire érzem fiatalnak magam.
Akkor több arcfelvarrás sincs?
Az még kérdőjeles.
Istenem!
A telefonom 4%-on van. Az a nyavalyás kihúzta.
Nézzük meg, ezt elmossa-e!
- Szóval, hova mész? - Oda, ahol boldog vagyok.
A börtönbe.
Te vagy az egyetlen ismerősöm, akinek menedék a börtön.
Imádom. Teljesen megváltoztatta a kapcsolatomat Nickkel.
Mindig örül nekem, és ha elkezd bosszantani,
elkiáltom magam, hogy „Őrség!”, és már el is viszik.
Lehet, hogy ez Roberttel és Sollal is működne.
Őrség!
Tudom, apa.
Szívás, apa.
Húsz perc és beszélünk, amikor újra hívsz.
Kivel beszéltél?
Minden órában felhív 20-kor és 40-kor az anyámra panaszkodni.
Aztán anya hív, és mire leteszi, megint apa jön.
Az orvos szerint, ha kevesebb a stressz, kevesebb az ekcéma.
- Nem kellene felvenned a telefont. - Tudom… Igen, tudom!
Meglepjük őket egy wiffle-gofri villásreggelivel.
Wiffle-gofri?
A wiffle-gofri villásreggeli ősi Bergstein-Hanson hagyomány,
még a kilencvenes évek végéről.
A családod világrekorder a villásreggelikben.
A wiffle-gofri villásreggeli különleges.
Teletöltik magukat juharsziruppal, felidézik,
mennyire szeretik egymást, tisztázzák a vitákat,
és nem hívogatják Budot.
Szia, anya!
Tudom, anya.
Szívás, anya.
Az utolsó ház.
Az volt az igazi.
Mint a ház a Felben, igaz?
A retró, avokádószínű konyha, az alacsony léckerítés
és a sárga bejárati ajtó?
A sárga a boldog embereknek való.
És két iskola is van a környéken.
Tudod, mit jelent ez, igaz?
- Pedofilok. - Családok.
Ne már, Brianna! Nekem nagyon tetszik.
Eddig mindent visszadobtál.
- Komolyan keresünk házat, vagy nem? - Igen.
De nem szeretnék olyan helyen lakni, ahol szomszédok vannak,
meg járdák, meg jár a postás, meg
szomszédok vannak.
Bunker kellene?
Jól hangzik, nem?
Nem.
Szeretek beszélgetni Freddel.
- Ki az a Fred? - A postásunk.
- A rövidnadrágos fickó? - Istenem!
Nem tudom, hogy magyarázzam el,
de bárhova költözünk, valaki mindig kihozza a postát.
Szóval…
visszamegyünk a házba a villásreggeli után
még egyszer megnézni?
- Rendben. - Kösz!
Ha megmondod Frednek, hogy húzzon nadrágot.
Mi történt?
Hova tűnt a Ray Donovan?
Elfogyott a tárhely, ezért takarítottam.
Nem csinálhatod! A takarítás Ray dolga!
És ne zabáld fel az Abba-Zabát!
Rengeteg dobozzal van.
Ha kérsz, húzz jelmezt, és találkozunk október 31-én.
Ne! Állítsátok meg a kutyát!
Hű, de erős vagy!
Az a Jerry Garcia-tornacipőm!
Frankie, megjöttem a sittről!
Anhalten!
Dugd fel a seggébe az ujjad, attól kienged a szája.
Az aggaszt, hogy mit enged ki még.
Robert, mit keres azt a kis kaliberű díj a hajóm helyén?
Grace, a Tappy fajsúlyos színházi díj.
- Az egy befestett cipő. - Irigykedsz.
Mit nyertél meg valaha?
Ezt a házat.
- Csinálj valamit! - Kérsz valami finomat?
- Robert kér. - Add neki a cipődet!
Ez majd megoldja.
- Ez a legjobb mexikói szandálom. - A fenébe már! Megkapja ezt.
Grace, ne!
- Meglepetés! - Hozd vissza!
Ne, a Tappy-díjam!
- Mi ez? - Mi van itt?
Gyere vissza!
Mi folyik itt?
Mi a fenét kerestek itt?
Villásreggelit hoztunk.
Hagyjátok a konyhában kifelé menet!
Bud, hallgass az anyádra!
Egész nap hallgatom a panaszkodását. Ezért vagyunk itt.
A mai nap a családról szól.
Hé, a segges dolog bevált!
Nem gond, ha elmosogatom, vagy felhívok valakit?
Ne, anya megmondta, hogy senki se nyúljon hozzá, vagy elvarázsolja.
Ért hozzá. Belőlem bestiát csinált.
Mivel új vagyok, mi a wiffle-gofri villásreggeli története?
- Jó kérdés, és kösz, hogy érdekel. - Ne érdeklődj!
A hagyomány gyerekkorunkból származik. Először gofriztunk,
aztán lementünk a strandra wiffle-t játszani.
De az első meccs közben az anyukám véletlenül eltalálta
az anyukája fejét az ütővel.
- Katasztrófa volt. - Dehogy.
Az ütő könnyű, anya turbánja pedig vastag.
Akkor wiffle nem lesz?
Ez már nem a wiffle-ről szól, Barry.
Miért hoztam cipőt?
A lényeg, hogy elhoztad a lelkesedésed.
És szükség is lesz rá.
Ugyanis a mai nap lényege az, hogy támogatjuk egymást,
és engem szépen békén hagy mindenki.
Nem értem. Miért voltak családi evések, ha Grace és Frankie utálta egymást?
Az apukák akarták, hogy legalább havonta egyszer együtt legyünk.
Ezért a gofri után repülőgépmodelleket építettek.
Ezt nem is tudtam.
- Te is építettél velük? - Nem.
Igazából sosem láttam a modelleket.
Keféltek.
Mindent el kell magyaráznom?
Gofri azért lesz?
Helló!
- Szia, apa! - Hát itt van!
Az új kedvenc csajom.
Az egyik fiammal.
A kedvenc fiaddal.
A kedvenc fehér fiammal.
Szia, Coyote!
Szia, Bud exe!
Szia, Rihanna!
Szép volt!
Ügyes helyzetfelismerés.
Szóval, meséljetek, meglett a ház?
- Milyen ház? - Mindegy. Nem jött össze.
Tökéletes volt.
Bájos kis ház, kőből rakott felvezető úttal, léckerítéssel.
- Bocs, én… - Hozzatok neki zsebkendőt!
- Mielőtt felkap egy gofrit. - Az összeset elhasználtam.
Az ujjam letörlésére. De megnézem.
Szóval, szívás, hogy nem lett meg a ház.
Viszont ismeritek a szólást. Ha bezárul egy ajtó, kitárul egy sárga ajtó.
Szerintem nem így van a szólás.
Nem, igaza van.
Nézzétek!
Hűha! Ez elbűvölő.
- Ajánlatot tesztek rá? - Bárcsak úgy lenne!
- Barry ellenzi. - Mi? Miért?
- Pont olyan, mint a ház a Felben. - Én is ezt mondtam!
Még léckerítése is van.
Ismeritek Barryt. Utálja a kerítéseket.
Mindegy.
Átküldöm a hirdetést.
De az asztalnál ne hozzátok szóba!
Ha még többet beszélünk róla, nem csak Coyote fog sírni.
Örülök, hogy mind itt vagyunk.
Kár, hogy Mallory nem akart becsatlakozni Skype-on
San Franciscóból, de…
- Nem tudtam, hogy a Skype-hívás is ér. - Most itt vagyunk.
Az első wiffle-gofri villásreggeli a legutolsó óta.
Ki meséli el a legjobb wiffle-gofris emlékét?
Nekem eddig ez a kedvencem.
Gyerünk, elő az emlékekkel! Nem kell szégyenlősködni.
Anya?
Nem ugrik be semmi.
- Anya, kérlek! - Rendben.
Emlékszem, hogy Robert félrenyelt egy kivit,
és Grace Heimlich-fogásként ráhajította egy székre.
Eltörte a bordámat.
Meg a székemet.
Klasszikus.
- Eszembe jutott egy vicces. - Dehogy.
Ki van zárva.
De, igen.
Emlékeztek, amikor a sirály rástartolt apa szemöldökére?
Az vicces volt.
- Tessék, Grace nevetett. - Mindig nevet a fájdalmamon.
Valaki más?
Rendben, újra én jövök.
Megvan! Emlékeztek, amikor Coyote teljesen be volt állva,
és beletette a kezét a gofritésztába?
Emlékeztek, amikor Coyote teljesen be volt állva,
rossz házba ment be, és megette a gofrikat?
Emlékeztek, amikor felrobbant a bálna,
és Coyote-t beterítette a bálnazsír?
Egyikre sem emlékszem.
Mert teljesen be voltál állva.
- És amikor Grace megölte Bud… - Robert!
Szellemét.
- Nem ilyen minden közös evés? - A szellemem elpusztíthatatlan.
- Kérdezd Allisont! - Jó az ágyban.
Tessék, Grace.
Pillanat, visszatérhetnénk ahhoz, hogy anya kinyírt valamit?
- Ezt a beszélgetést nyírom ki. - Elmondva nem jó.
Nem ér! Már elkezdtétek.
Igen, mondd el!
Sok idő telt el,
és van olyan, hogy elévülés, igaz?
Istenem!
Mindent bevetek, hogy elmondjátok.
Legalább 25 éve történt.
Tényleg semmiség volt.
- Aprócska incidens. - Baleset.
Egy kis baleset.
Azzal kezdődött, hogy ideértünk a tengerparti házhoz,
és Grace belelépett Bud nyuszijának a kakájába.
Nem volt nagy ügy.
Te hülye, kibaszott, undorító, mindenhova odaszaró nyúl!
Robert!
Jesszusom, Grace!
Mit tettél?
Megölted Bud nyulát?
Ráordítottam…
- Egy kicsikét. - Halálra ordítottad.
Van egyáltalán ilyesmi?
Nem hiszem.
- Apa még él. - Nem, tényleg van ilyen.
A madaram halt meg így.
Hiányzol, Csipp Jagger.
Gyilkos vagy, Grace.
- Őrség! - Neked is vér tapad a kezedhez.
Hazudtatok nekem a nyúlról.
Sehol sem találtuk. Mondanunk kellett valamit.
Bud, azt is ideje megtudnod, hogy nem a biológiai szüleid.
Azt mondtátok, hogy a bűvésztehetségemmel tüntettem el a nyulat.
A nyulat én tüntettem el.
Ha nincs hulla, nincs ítélet.
- Mit csináltál…? - Elég annyi, hogy jó, hogy dagály van.
Egész nap kerestük azt a szegény nyulat!
- És segítettetek. - Hitelesnek kellett lennie.
Színész vagyok.
Igazi Jessica Chastain.
Te pedig végignézted, ahogy hazudunk a fiunknak.
Az egyedül a ti hibátok.
Sosem mondtuk, hogy hitessétek el vele, hogy ő David Copperfield.
Kellett valami, ami kitölti az űrt, miután kirakták a szurkolói csapatból.
Próbálj te a piramis alapembere lenni!
Hihetetlen, hogy ennyi év alatt sosem vállaltátok fel.
Védekezésként annyit hoznék fel, hogy nem is akartam.
Erre az együttlétre vágytál?
Pillanat! Amikor aznap idejöttünk,
ti még nem is voltatok itt.
- Hogy lehetséges ez? - Hagyd már, Sol!
Nem ez volt az évszázad eltussolása.
Az évszázad eltussolását kell előadnunk.
Tudom már!
Add ide a nyúlbogyókat!
Mi?
Mi a fenét csinálsz? Most takarítottam fel.
Úgy teszek, mintha a nyuszi lelépett volna.
Ha így van, a szívem megköszönni, hogy szarösvényt húzol ki a házban,
de a szám képtelen rá.
Jó, most pedig le kell lépnünk, mielőtt ideérnek.
- Igen. - Indulás, randevú a Starbucksban.
Ott egyeztetjük a sztorinkat.
- Egy kocsival jöttünk. - Te gyalogolsz.
Szóval a Starbucksban vártátok ki, hogy biztosan megérkezzünk.
Aztán utánunk érkeztetek meg, hogy ártatlannak tűnjetek.
- Zseniális, igaz? - Ez a Watergate-botránynál is rosszabb.
Előre megfontoltátok.
- Kiterveltétek. - És kávét se hoztatok nekünk.
- Meg kell mondanom, megrázott a dolog. - Minden családi étkezés ilyen?
Tapasztalataim szerint igen.
- Ne vakarózz! - Nem tudom abbahagyni.
Minden lánynak azt mondtam 25 éves koromig, hogy eltüntettem a nyulat.
Nekem igazából 33 évesen mondtad.
Ez a hazugság megváltoztatta az életemet.
Csak azért mentem a bűvésztáborba, mert azt hittem,
tehetséges vagyok, pedig nem is érdekelt.
A stand-up-táborba akartam menni a menő srácokkal.
Viszont végül sikeres válóperes ügyvéd lett belőled.
Csodás. Nem nevetnek rajtam, hanem sírnak.
Engem megnevettetsz.
John Mulaney, a sokkal kevésbé vicces haverom a stand-up-táborba ment.
- Nézzétek, mi lett belőle! - Sajnálom.
Helytelen volt, amit tettünk, és nincs rá mentség.
Viszont van kifogásom.
Roberttel csak egy napig élvezhettük a házat.
Miért csak egy napotok volt?
Nem maradhattunk, mert jött a nagy M'Challah-bulid.
Nem akartuk elrontani a M'Challah-t. Még mindig rosszul ejtem ki?
- Több nyállal. - M'Challah.
Igen.
Bocsánat, mi az a M'Challah?
- Az egy zsidó ünnep. - Zsidó vagyok, és sosem hallottam róla.
Kevésbé ismert ünnep, mindig máskor tartják.
Mindig irigyeltem Budot és Coyote-t. A suliban mindig a sporttesztnapra esett.
És a negyedéves adóbevallás napjára.
Egyszer adóellenőrzést kaptunk akkor.
Különös, mert a M'Challah mindig a szülinapomra esett.
Rákerestem, de a Google csak egy Puerto Ricó-i bárt dobott ki.
Istenem! Csak kitaláltad.
Kitaláltál egy ünnepet, csak hogy ne kelljen velünk lenned.
Nem, ez nem vallana ránk.
Tudod, hány bírónak és ellenfél ügyvédnek kívántam boldog M'Challah-t?
Elmosom azt a jénait.
Ülj le!
Pillanat! Azt mondjátok, hogy a M'Challah nem létezik?
- Ez a kenyér ünnepe! - Igen.
Imádkoztunk, gyertyát gyújtottunk, a böjt után M'Challah-kalácsot ettünk.
Jó, rendben. Mi találtuk ki.
- De minden család talál ki ünnepeket. - Egy család sem tesz ilyet.
- De, igen. - Nem, dehogy.
Ez őrültség. Elhalasztottam az ügyvédi vizsgát, mert a M'Challah-ra esett.
Legyünk őszinték, nem álltál készen.
Ezért buktam ki a zsidó hittanról?
- Mert azt mondtam, a M'Challah létezik? - Onnan igen.
Harmadikban? Ott nem.
Nicsak, nicsak!
- Ez aztán az érdekes fordulat, igaz? - Nem.
A miénk nem olyan rossz, mint a tied.
Istenem, a farkam!
Az övé sokkal rosszabbnak tűnik.
- Jól vagy? - Úgy néz ki?
- Már a farka is kezdi. - Ne is figyeljetek rám!
Hazamegyünk. Sziasztok!
Mennem kell.
Miért nem kezd el fájni a farkad, hogy elhúzhassak?
Aranyerem van. Bejelentsem?
Írt az ingatlanos!
Megnézhetjük a sárga ajtós házat.
- De maradhatunk is. - Nem.
Meséltél nekik a házról?
Meséltem?
Férfiak. Igazam van?
Ne most kérdezzem meg, hogy ki rak rendet, igaz?
Tudom, hogy mérges vagy, de most mentél át a sárgán.
- Ahogy te a sárga ajtón. - Sajnálom.
Nem így kellett volna csinálnom, de utáltam azt a házat.
- Megígérted, hogy visszamegyünk! - Visszamehetünk.
Már tudom, hogy amikor azt mondod, nyitott vagy rá, nem vagy nyitott.
Helló, Brianna vagyok!
Figyelj…
Sajnálom, de nagyon szeretem a házamat.
Mindig úgy gondoltam, hogy egy nap ott fogják megtalálni a holttestemet.
Helló, Barry vagyok! Nem érdemlem meg, hogy velem is ez legyen?
De nekem a modern tetszik, neked pedig… bármi, ami nem jó.
Vagyis a „bármi, ami nem jó” és a modern összebékítése a feladat.
Jó, kész vagyok a kompromisszumra.
Ugye tudod, hogy akkor csak 95%-ban kapod meg azt,
amit szeretnél?
Igen.
És kész vagyok elfogadni.
Figyelj…
mi lenne, ha te választanád ki a környéket, és én a házat?
Elfogadható.
Megegyeztünk.
Bár ez nyilván a környéktől függ.
Nyilván.
Mondd el, mennyire fáj!
A doktornő tudja. Azt ordítottad, hogy ég a farkad.
Rendben. Köszönöm.
Jó hírem van! A fotó segített. Már látott ilyet.
És?
Be kellene menned, szóval nem hivatalosan mondja,
de nagy valószínűséggel az ekcéma fojtogatja a farkadat.
- És mi a jó hír? - Gyógyítható.
- És? Antibiotikum kell? - Nem feltétlenül.
- Valamilyen balzsam? - Nem.
Mi a kezelés?
Szerinte körül kell metélni.
Másik véleményt is kell kérnem.
Megölni egy nyulat és az óceánba dobni? Miféle ember csinál ilyet?
Szörnyetegekkel lakunk együtt.
Nagy ügy.
Véletlenül megöltünk egy nyulat, egyszer.
Kitaláltak egy ünnepet, csak hogy ne kelljen velünk lenni.
M'Challah.
Mint a kenyér?
Mintha kitalálnánk a pünkácsony keresztény ünnepet.
És gondosan eltussolták.
Megölt egy állatot, a puszta hangjával.
Mindig Szörnyella de Frásznak nevezted, igaz?
Itt a bizonyíték!
Azért nem akart kabátot varrni a nyúlból.
Honnan tudod?
A hulla nem került elő.
Grace nem az ördög, Sol.
- Hagyd békén! - Elfelejted, milyen gonosz volt veled?
Nem.
De kitaláltam egy ünnepet, és hazudtam róla a gyerekeimnek, hogy elkerülhessem.
Én is passzoltam volna egy csomó dolgot.
Bárcsak eszembe jutott volna a M'Challah!
Amennyire utáltad Frankie-t, meglep, hogy nem.
- Gonosz voltam vele. - Velem sem voltál kedves.
De ő nem érdemelte meg.
Ha Grace tudja, mit tettem, szerinted összebarátkoztunk volna?
Ha Frankie tudja, mit tettem,
szerinted összebarátkoztunk volna?
Szerintem nincs semmi, ami megakadályozta volna…
A barátságotokat.
Jobb lenne, ha…
Bocsánatot kérnék tőle.
Iszom még egy martinit, aztán bocsánatot kérek.
Tudom, milyen szomjas vagy, ha betépsz.
- Köszönöm. - Szívesen.
Jó, meg kell kérdeznem.
Hogy lehet, hogy sosem mondtad el?
Sol, annyi másról hazudtam Grace-nek,
sokkal rosszabb dolgokról, például kettőnkről.
Úgy éreztem, legalább ebben hűséges leszek.
Világos.
Én is azért hazudtam a M'Challah-ról, mert bűntudatom volt kettőnk miatt.
Minden rendben?
Attól eltekintve, hogy mennyire száraz a szám…
Nincs semmi baj.
Figyelj…
tudod, mit kellene tennünk?
Mit?
Grace!
Annyira sajnálom.
Én is.
Ami a nyuszival történt, soha többé nem történik meg.
A nyuszigyilkos,
az egész világ ellen irányuló düh már nincs meg bennem. Miattad.
Jobb, elragadó ember lett belőlem.
Az elragadó kicsit talán már sok.
Én pedig ma már nem találnék ki egy ünnepet,
csak hogy ne legyek veled.
De azért igen, hogy veled legyek.
Gyere ide!
Jaj, Grace!
Szerinted mi van a fiam farkával?
Próbálok nem gondolni rá.
Mit meg nem kell tennünk azért, hogy elmosogassatok!
Biztos örülsz, hogy a telefonomat is lemostam.
Négy százalékon van.
Elkérhetem a töltődet?
Voilà.
Istenem!
Te ezt tisztának nevezed?
Jézusom!
A feliratot fordította: Vass András