‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫התעלית על עצמך, גרייס.‬
‫הטופו בפרמזן היה מרהיב.‬
‫מה הסוד שלך?‬ ‫-עוף.‬
‫תודה על ארוחה נהדרת.‬
‫אחרי שהצלתם אותנו מזעמה‬ ‫של חברת הביטוח שלכם,‬
‫זה המעט שיכולנו לעשות.‬
‫אם ככה, לא יהיו לי רגשי אשמה‬ ‫כשאקח את הביסים האחרונים.‬
‫לא, לא, לא. שמרתי אותם בשביל החתולים.‬
‫אין לנו חתולים.‬ ‫-אם אני אשאיר את זה בחוץ, יהיו לנו.‬
‫אפשר לשאול את המטען שלך, גרייס?‬
‫הטלפון שלך ב-87 אחוזים.‬
‫מה רע במטען שלי?‬
‫המטען שלי הוא המטען שלך.‬
‫אני יכולה להשתמש בו כשסול יסיים?‬
‫זהירות!‬
‫טוב...‬
‫זה לא שאני לא אסירת תודה,‬
‫אבל אתה לא חושב שכדאי‬ ‫שתשטוף את התבנית, רוברט?‬
‫תמיד שטפת את הכלים שוב אחריי,‬
‫אז חשבתי פשוט לוותר על השלב הזה.‬
‫גייז לא אמורים להיות מסודרים?‬
‫נדמה לי שכשמישהי מכינה ארוחת תודה,‬
‫התודה צריכה לכלול גם את הניקיון.‬
‫אבל כבר ניקינו! זה סיפור אחר לגמרי.‬
‫בסדר. אני אשטוף אותה.‬
‫טוב, תודה רבה.‬
‫ניתן לה לשבת קצת.‬
‫- כעבור חודש -‬
‫אוי, איזה בן זונה.‬
‫הוא השחיל צלחת מתחת לתבנית.‬
‫תהיי חזקה.‬ ‫-שפריץ אחד.‬
‫תני לי את זה.‬ ‫-ככה זה מתחיל.‬
‫עם שפריץ קטן.‬
‫לפני שאת שמה לב, יש עוד שפריץ.‬
‫ואז יש שפריץ פה, שפריץ שם,‬ ‫שפריץ-שפריץ בכל מקום.‬
‫את נשמעת כמו שיר ילדים גס.‬
‫אלוהים, גרייס. אל תיכנסי לפאניקה.‬
‫אבל את זקנה. רואים לך את השורשים.‬
‫כן, פרנקי.‬
‫זה מה שקורה למי שמפסיקה לצבוע את השיער.‬
‫מאוד פרנקי ברגסטין מצידך.‬
‫את גרייס הנסון, לא?‬
‫זה בדיוק העניין.‬
‫זאת מי שאני באמת.‬
‫ממתי?‬
‫מאז שהפסקתי לתת לצבע השיער שלי‬ ‫לקבוע כמה צעירה אני מרגישה שאני.‬
‫לא יהיו יותר ניתוחי פנים?‬
‫טרם הוחלט.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫הטלפון שלי בארבעה אחוזים.‬ ‫היצור חסר ההתחשבות הזה ניתק אותו מהמטען.‬
‫נראה אם הוא ישטוף את זה.‬
‫אז לאן את הולכת?‬ ‫-למקום השמח שלי.‬
‫לכלא.‬
‫את היחידה שאני מכירה שבורחת לתוך הכלא.‬
‫אני מתה על הכלא.‬
‫הוא לגמרי שינה את היחסים ביני לבין ניק.‬
‫הוא תמיד שמח לראות אותי,‬ ‫ואם הוא מתחיל לעצבן אותי,‬
‫אני צועקת "סוהר!" ולוקחים אותו משם.‬
‫מעניין, אולי זה יעבוד עם רוברט וסול.‬
‫סוהר!‬
‫אני יודע, אבא.‬
‫זה מבאס, אבא.‬
‫נדבר על זה בעוד עשרים דקות‬ ‫כשתתקשר שוב, אבא.‬
‫עם מי דיברת?‬
‫הוא מתקשר עשרים דקות וארבעים דקות‬ ‫אחרי שעה עגולה להתלונן על אמא שלי,‬
‫ואז היא מתקשרת, וכשהיא מסיימת,‬
‫הוא כבר מתקשר שוב.‬ ‫-אתה יודע,‬
‫הרופא אמר שפחות מתח, פחות אקזמה.‬
‫אתה צריך להפסיק לענות לטלפון.‬ ‫-אני יודע, אני יודע. אני יודע.‬
‫נפתיע אותם בבראנץ' ויפל-ואפל.‬
‫ויפל-ואפל?‬
‫זאת מסורת עתיקה של שבט ברגסטין-הנסון,‬
‫עוד משנות התשעים המאוחרות.‬
‫המשפחה שלך אוכלת יותר בראנץ'‬ ‫מכל משפחה בהיסטוריה.‬
‫ויפל-ואפל זה לא סתם בראנץ'.‬
‫כולם נדלקים מרוב סירופ,‬ ‫נזכרים כמה הם אוהבים‬
‫אחד את השני, כל המריבות נשכחות,‬
‫וכולם מפסיקים להתקשר לבאד!‬
‫היי, אמא.‬
‫אני יודע, אמא.‬
‫מבאס, אמא.‬
‫הבית האחרון.‬
‫זה היה הבית.‬
‫כמו הבית מ"למעלה", נכון?‬
‫מטבח רטרו בצבע אבוקדו, גדר עץ,‬
‫ודלת כניסה קדמית.‬
‫צהוב זה לאנשים מאושרים.‬
‫ושני בתי ספר ממש בשכונה.‬
‫אתה יודע מה זה אומר.‬
‫עברייני מין.‬ ‫-משפחות.‬
‫בחייך, בריאנה, אני אשמח לגור בבית הזה.‬
‫את פשוט דוחה הכול.‬
‫אנחנו מחפשים בית ברצינות או לא?‬ ‫-כן.‬
‫אני פשוט לא רוצה לגור במקום שיש בו שכנים,‬
‫מדרכות, דוורים ו...‬
‫שכנים.‬
‫כמו בונקר?‬
‫נשמע טוב, נכון?‬
‫לא.‬
‫אני אוהב... אני אוהב לדבר עם פרד.‬
‫מי זה פרד?‬ ‫-הדוור שלנו.‬
‫הבחור שהולך עם מכנסיים קצרים וכובע ספארי?‬ ‫-אלוהים.‬
‫אני לא יודע איך להסביר לך,‬
‫אבל לא משנה לאן נעבור,‬ ‫מישהו יביא לנו את הדואר שלנו.‬
‫אז...‬
‫את מוכנה לחזור לבית ההוא אחרי הבראנץ'‬
‫ולהעיף עוד מבט?‬
‫טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫אם תגיד לפרד ללבוש מכנסיים.‬
‫מה קורה? מה קורה?‬
‫איפה כל הפרקים של "ריי דונובן"?‬
‫נגמר לך המקום, אז מחקתי אותם.‬
‫אתה לא עושה סדר, זאת העבודה של ריי!‬
‫ותפסיק לאכול את החטיפים שלי.‬
‫יש לך 8,000,000 אריזות.‬
‫אם אתה רוצה חטיפים,‬ ‫תתחפש ותבוא לדבר איתי בליל כל הקדושים.‬
‫לא, לא, לא! תעצור את הכלב!‬
‫מי הילד החזק שלי?‬
‫זאת נעל של ג'רי גרסיה!‬
‫פרנקי, חזרתי מהכלא.‬
‫מספיק!‬
‫תדחוף לו אצבע לתחת, ואז הפה שלו ישתחרר!‬
‫אני חושש מעוד דבר שעלול להשתחרר.‬
‫רוברט, למה הפרס שקיבלת בליגת החובבים‬ ‫לתיאטרון עומד במקום של הספינה שלי?‬
‫גרייס, פרס טאפי הוא‬ ‫בין הפרסים הנחשקים בעולם התיאטרון.‬
‫זאת נעל צבועה.‬ ‫-את סתם מקנאת.‬
‫במה זכית אי פעם?‬
‫בבית הזה.‬
‫תעשה משהו!‬ ‫-קרל רוצה חטיף?‬
‫רוברט רוצה.‬ ‫-תן לו את הנעל שלך.‬
‫זה אמור לעבוד.‬
‫אלה ההורצ'י הכי טובות שלי!‬ ‫-אוי, באמת, ניתן לו את זה.‬
‫גרייס, לא!‬
‫הפתעה!‬ ‫-תביא!‬
‫לא! הטאפי שלי!‬
‫מה זה?‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫תחזור הנה!‬
‫מה קורה פה, חבר'ה?‬
‫מה אתם עושים פה, לעזאזל?‬
‫הבאנו בראנץ'!‬
‫תשאירו הכול במטבח בדרך החוצה.‬
‫באד, בסדר, בוא נקשיב לאמא שלך.‬
‫אני מקשיב לתלונות שלה כל היום.‬ ‫בגלל זה אנחנו פה.‬
‫היום יהיה יום משפחתי!‬
‫היי, הקטע עם התחת עבד!‬
‫למישהו יפריע אם אשטוף את התבנית הזאת,‬ ‫או אבצע שיחת טלפון?‬
‫לא, אמא אמרה לי לא לתת לאף אחד לגעת בה,‬
‫אחרת היא תטיל עלייך כישוף.‬ ‫-והיא חזקה.‬
‫היא הפכה אותי לכלבה.‬
‫אני חדש פה. מה המסורת‬
‫סביב בראנץ' ויפל-ואפל?‬ ‫-שאלה טובה, בארי,‬
‫ותודה שאתה מתעניין.‬ ‫-תפסיק להתעניין.‬
‫המסורת התחילה כשהיינו ילדים.‬ ‫אכלנו ביחד ואפלים,‬
‫ואז שיחקנו ויפל-בול בחוף.‬
‫אבל בסיבוב השלישי של המשחק הראשון,‬ ‫אמא שלי פגעה בטעות בראש של אמא שלהם‬
‫עם המחבט.‬
‫זה היה אסון.‬ ‫-ממש לא.‬
‫המחבט קל, והטורבן של אמא שלי היה עבה.‬
‫אז לא נשחק ויפל-בול?‬
‫לא, העניין בוויפל-ואפל‬ ‫הוא כבר לא הוויפל, בארי.‬
‫למה הבאתי נעלי פקקים?‬
‫מה שחשוב זה שהבאת את ההתלהבות שלך.‬
‫אנחנו נצטרך אותה.‬
‫כי היום העיקר הוא להיות זה לצד זה.‬
‫ושכולם ירדו מהגב שלי.‬
‫אני מבולבלת. למה אכלתם בראנץ' ביחד‬ ‫אם גרייס ופרנקי‬
‫לא סבלו אחת את השנייה?‬ ‫-האבות רצו שנהיה ביחד,‬
‫לפחות ביום א' אחד בחודש,‬ ‫כדי שאחרי הוואפלים,‬
‫הם יוכלו לעבוד על דגמי המטוסים שלהם.‬
‫לא ידעתי את זה.‬
‫עבדת איתם פעם על המטוסים?‬ ‫-לא.‬
‫בעצם, אפילו לא ראיתי דגם של מטוס.‬
‫הם הזדיינו.‬
‫אני צריכה להסביר הכול?‬
‫יש בכלל ואפלים?‬
‫היי!‬
‫היי, אבא.‬ ‫-הנה היא.‬
‫הבחורה החדשה האהובה עליי.‬
‫עם אחד מהבנים שלי.‬
‫הבן המועדף שלך.‬
‫הבן של האישה המועדפת שלי.‬
‫היי, קויוטי.‬
‫היי, האקסית של באד.‬
‫היי, ריהאנה.‬
‫יפה מאוד.‬
‫שחקנית מזהה שחקנית.‬
‫תגיד לי, תגיד לי, השגתם את הבית?‬
‫איזה בית?‬ ‫-לא משנה. הפסדנו אותו.‬
‫הוא היה מושלם.‬
‫קוטג' חמוד עם שביל אבן וגדר עץ.‬
‫סליחה, אני...‬ ‫-כדאי שתביא לו טישו‬
‫לפני שהוא ישתמש בוואפל.‬ ‫-נדמה לי שהשתמשתי בכל הטישו‬
‫כדי לנקות את האצבע, אבל אני אבדוק.‬
‫היי, באסה, ממש מבאס מה שקרה עם הבית.‬
‫אתם יודעים איך אומרים, כשדלת אחת נסגרת,‬ ‫נפתחת במקומה דלת צהובה.‬
‫לא נראה לי שככה אומרים.‬
‫לא, היא צודקת.‬
‫תסתכלו.‬
‫וואו! חמוד.‬
‫אתם מתכוונים להגיש הצעה?‬ ‫-הלוואי.‬
‫בארי שונא אותו.‬ ‫-מה? למה?‬
‫הוא כמו הבית מ"למעלה".‬ ‫-זה מה שאני אמרתי.‬
‫יש אפילו גדר עץ קטנה.‬
‫את מכירה את בארי, הוא שונא גדרות.‬
‫בכל אופן...‬
‫אני אשלח לכם את המודעה.‬
‫אבל אל תזכירו את זה בזמן הבראנץ'.‬
‫אם אני אמשיך לדבר עליו,‬ ‫קויוטי לא יהיה היחיד שיבכה.‬
‫אני שמח שכולנו פה.‬
‫קצת מבאס שמלורי לא רצתה להשתתף בסקייפ‬
‫מסן פרנסיסקו, אבל...‬
‫לא ידעתי שאפשר להשתתף בסקייפ.‬
‫אבל אנחנו פה.‬
‫בראנץ' הוויפל-ואפל הראשון שלנו‬ ‫מאז בראנץ' הוויפל-ואפל האחרון.‬
‫מי רוצה לחלוק איתנו זיכרון ויפל-ואפל אהוב?‬
‫זה הוויפל-ואפל האהוב עליי עד כה.‬
‫קדימה, כולם, זיכרונות! אל תתביישו.‬
‫אמא.‬
‫לא עולה לי שום דבר.‬
‫אמא, בבקשה?‬ ‫-בסדר.‬
‫אני זוכרת שרוברט נחנק מקיווי,‬
‫וגרייס נאלצה לזרוק אותו על כיסא‬ ‫כדי לעשות לו היימליך.‬
‫שברה לי צלע.‬
‫ושברה לי את הכיסא.‬
‫קלאסי.‬
‫אוי, יש לי סיפור מצחיק.‬ ‫-אין לך.‬
‫אין לך.‬
‫יש לי ועוד איך.‬
‫אתם זוכרים שפעם שחף תקף את הגבות של אבא?‬
‫זה היה מצחיק.‬
‫ראיתם? אפילו גרייס צחקקה.‬ ‫-גרייס תמיד צוחקת כשכואב לי.‬
‫מי עוד?‬
‫טוב, שוב אני.‬
‫אוי, כן. זוכרים שקויוטי היה סופר מסומם,‬
‫והכניס את הידיים לבלילה של הוואפל?‬
‫אתם זוכרים שפעם קויוטי היה סופר מסומם‬
‫והלך לבית הלא נכון, ואכל להם את הוואפלים?‬
‫אתם זוכרים שפעם לווייתן התפוצץ‬
‫וקויוטי התכסה בגושי שומן?‬
‫אני לא זוכר שום דבר מכל אלה.‬
‫בטח כי היית סופר מסומם.‬
‫אני זוכר שפעם גרייס הרגה לבאד...‬ ‫-רוברט!‬
‫את מצב הרוח.‬
‫זה לא קורה בכל בראנץ'?‬ ‫-אי אפשר להרוג את מצב הרוח שלי.‬
‫תשאלו את אליסון.‬ ‫-הוא טוב מאוד במיטה.‬
‫אכלת אותה, גרייס.‬
‫רגע, אפשר לחזור לפעם שבה אמא הרגה משהו?‬
‫אני הורגת את השיחה ברגע זה.‬ ‫-היית צריכה להיות שם.‬
‫זה לא הוגן. כבר התחלת.‬
‫כן, תספר לנו.‬
‫באמת עבר הרבה זמן,‬
‫ויש חוק התיישנות, נכון?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אני יושבת על קצה הכיסא.‬
‫זה היה בטח לפני 25 שנה.‬
‫זאת היתה שטות, בעצם.‬
‫סתם תקרית קטנה.‬ ‫-תאונה.‬
‫תאונה קטנה.‬
‫הכול התחיל כשהגענו לבית החוף באותו יום,‬
‫וגרייס דרכה על קצת קקי של הארנבון של באד.‬
‫זה לא היה רציני.‬
‫חתיכת ארנב טיפש, מזדיין, מגעיל,‬ ‫מלוכלך שעושה קקי בכל מקום!‬
‫רוברט! רוברט!‬
‫אלוהים אדירים, גרייס.‬
‫מה עשית?‬
‫הרגת את הארנבון של באד?‬
‫צעקתי עליו טיפ...‬
‫טיפה.‬ ‫-צעקת עליו עד מוות.‬
‫אפשר לצעוק על מישהו עד מוות?‬
‫לא נראה לי.‬
‫אבא שלי עדיין בחיים.‬ ‫-לא, זה אמיתי.‬
‫איבדתי ככה ציפור.‬
‫אני מתגעגע אליך, צ'יק ג'אגר.‬
‫את רוצחת, גרייס.‬
‫סוהר!‬ ‫-גם הידיים שלך לא נקיות.‬
‫שיקרת לי בקשר למה שקרה לארנבון של באד.‬
‫לא מצאנו את הארנבון.‬ ‫היינו חייבים להגיד לך משהו.‬
‫באד, כדאי גם שתדע‬ ‫שאתה לא הבן הביולוגי שלהם.‬
‫אמרתם לי שהכישרון שלי כקוסם‬ ‫העלים את הארנבון.‬
‫אני העלמתי את הארנבון.‬
‫אין גופה, אין הרשעה.‬
‫מה עשית איתו?‬ ‫-בואי נגיד שלמרבה המזל יש גאות.‬
‫חיפשנו את הארנבון המסכן הזה כל היום.‬
‫ואתה עזרת לנו.‬ ‫-הייתי מחויב לתפקיד.‬
‫אני שחקן.‬
‫כן, ממש ג'סיקה צ'סטיין.‬
‫ואת, את עמדת שם‬ ‫והסתכלת עלינו משקרים לבן שלנו.‬
‫זאת לא אשמתנו, זאת אשמתכם.‬
‫לא אמרנו לכם לגרום לבן שלכם‬ ‫לחשוב שהוא דייוויד קופרפילד.‬
‫הוא היה צריך משהו שימלא את החלל‬ ‫אחרי שזרקו אותו מנבחרת המעודדות.‬
‫תנסי את לעמוד בבסיס הפירמידה.‬
‫אני לא מאמין שאחרי כל כך הרבה שנים,‬ ‫לא לקחת אחריות אף פעם.‬
‫אומר להגנתי שלא רציתי לעשות את זה.‬
‫זה הביחד שייחלת לו?‬
‫רגע, כשחזרנו לבית החוף באותו יום,‬
‫עדיין לא הייתם פה בכלל.‬
‫איך זה יכול להיות?‬ ‫-שחרר, סול.‬
‫זה לא כאילו שמדובר בטיוח המאה.‬
‫אנחנו צריכים פה את טיוח המאה.‬
‫אוי, אני יודע.‬
‫תני לי את הקקי של הארנב.‬
‫מה?‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל? כרגע ניקיתי את זה.‬
‫ככה ייראה כאילו שהארנבון של באד ברח.‬
‫אם ככה, הלב שלי מודה לך‬
‫על זה שהשארת שובל של חרא בבית שלי,‬
‫אבל הפה שלי מסרב להודות.‬
‫טוב, צריך לברוח מפה לפני שהם חוזרים.‬
‫כן.‬ ‫-צריך להתפצל ולהיפגש‬
‫ב"סטארבקס" כדי לתאם גרסאות.‬
‫באנו במכונית אחת.‬ ‫-את תצעדי.‬
‫אז נשארתם בסטארבקס עד שהייתם בטוחים שהגענו‬
‫לבית החוף.‬
‫ואז נכנסתם אחרינו כדי להיראות חפים מפשע.‬
‫גאוני, נכון?‬ ‫-זה יותר גרוע מווטרגייט.‬
‫הכוונה.‬
‫התכנון.‬ ‫-ואפילו לא הבאתם לנו קפה.‬
‫אני מודה, אני מזועזע על לשד עצמותיי.‬ ‫-זה ככה בכל בראנץ' משפחתי?‬
‫מניסיוני, כן.‬
‫תפסיק להתגרד.‬ ‫-אני לא יכול.‬
‫עד גיל 25, אמרתי לכל בחורה שפגשתי‬
‫שממש העלמתי ארנב.‬
‫למען האמת, היית בן 33 כשסיפרת לי.‬
‫השקר הזה שינה את כל מסלול החיים שלי.‬
‫הלכתי לקייטנת הקסמים רק כי חשבתי שיש לי‬
‫כישרון יוצא דופן. אבל לא באמת אהבתי את זה.‬
‫רציתי ללכת לקייטנת סטנדאפ,‬ ‫כמו כל הילדים המגניבים.‬
‫מצד שני, הפכת לעורך דין מצליח‬ ‫לענייני גירושים.‬
‫יופי, עכשיו אנשים בוכים בגללי במקום לצחוק.‬
‫אני צוחקת עליך.‬
‫חבר הרבה פחות מצחיק ממני, ג'ון מולייני,‬ ‫הלך לקייטנת הסטנדאפ,‬
‫ותראו איפה הוא היום.‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫מה שעשינו לא היה בסדר.‬
‫ואין תירוצים,‬
‫אבל יש לי תירוץ.‬
‫לרוברט ולי היה רק יום אחד‬ ‫ליהנות בבית החוף.‬
‫למה היה לכם רק יום אחד?‬
‫היינו צריכים להתפנות‬ ‫כדי שתוכלו לחגוג את ה"מוחלה" שלכם.‬
‫ולא רצינו להרוס לכם את המוחלה.‬ ‫אני עדיין מבטא את זה נכון?‬
‫יותר ליחתי.‬ ‫-מוחלה.‬
‫כן.‬
‫סליחה, מה זה מוחלה?‬
‫חג יהודי.‬ ‫-אני יהודייה, ולא שמעתי עליו.‬
‫זה חג פחות ידוע,‬ ‫שנע על פני לוח השנה העברי.‬
‫ממש קינאתי בבאד וקויוטי. החג תמיד יצא‬
‫כשהיה יום ספורט נשיאותי בבית הספר.‬ ‫-הוא יצא גם בדיוק כשהיינו‬
‫צריכים להגיש דו"ח מס רבעוני.‬ ‫ופעם אחת כשהיתה ביקורת מס.‬
‫מוזר, מוחלה תמיד יצא ביום ההולדת שלי.‬
‫בדקתי בגוגל, ויצא לי‬ ‫רק איזה בר בפורטו ריקו.‬
‫אלוהים אדירים! המצאתם את החג!‬
‫המצאתם חג כדי להתחמק מלעשות איתנו‬ ‫כל מיני דברים במשך שנים!‬
‫לא, זה לא נשמע כמו משהו שמתאים לנו.‬
‫אתה יודע לכמה שופטים ועורכי דין יריבים‬
‫איחלתי "מחולה שמח"?‬ ‫-אני הולך לשטוף את התבנית ההיא.‬
‫שב.‬
‫רגע, אתם אומרים לי שמחולה זה לא חג אמיתי?‬
‫זאת חג הלחם!‬ ‫-כן.‬
‫התפללנו, הדלקנו נרות,‬ ‫ואז שברנו את הצום עם חלת מחולה.‬
‫טוב, בסדר, המצאנו את החג.‬
‫אבל כל משפחה ממציאה חגים.‬ ‫-אף משפחה לא ממציאה חגים.‬
‫בטח שכן.‬ ‫-בטח שלא.‬
‫זה לא שפוי. סירבתי להיבחן‬ ‫בבחינות הלשכה כי הן יצאו במחולה.‬
‫בוא נהיה כנים, לא היית מוכן.‬
‫בגלל זה זרקו אותי מבית הספר היהודי?‬
‫כי התעקשתי שיש דבר כזה מחולה?‬ ‫-בית הספר היהודי, כן.‬
‫כיתה ג', לא.‬
‫תראו, תראו.‬
‫תפנית מעניינת, לא?‬ ‫-אוי, לא.‬
‫הדבר שלנו ממש לא גרוע כמו שלכם.‬
‫אוי, הפין שלי! הפין שלי! הפין שלי!‬
‫נראה שהדבר שלו הרבה יותר גרוע.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-הוא נראה בסדר?‬
‫הפין שלו מפריע לו.‬ ‫-תשכחו ממני, תמשיכו ליהנות.‬
‫אנחנו הולכים הביתה. שלום לכולם.‬
‫אני חייב ללכת.‬
‫למה לך לא יכול לכאוב בפין כדי שאוכל ללכת?‬
‫יש לי טחור. את רוצה שאכריז על זה?‬
‫נחשו מה? המתווכת שלחה לנו הודעה.‬
‫אפשר לראות את הבית עם הדלת הצהובה.‬
‫או שאתה רוצה להישאר.‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫סיפרת להם על הבית?‬
‫סיפרתי להם?‬
‫גברים! נכון?‬
‫אני מניח שזה לא זמן טוב‬ ‫לקבוע מי מנקה, נכון?‬
‫אני יודעת שאתה עצבני,‬ ‫אבל נסעת במהירות מופרזת ברמזור כתום.‬
‫כמו שאת עשית עם דלת צהובה.‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫לא הייתי צריכה ללכת מאחורי גבך.‬ ‫פשוט שנאתי את הבית הגרוע הזה.‬
‫הבטחת לי שנחזור!‬
‫עדיין אפשר לחזור.‬
‫עכשיו אני יודע שכשאת אומרת שאת פתוחה,‬
‫את בעצם לא באמת פתוחה.‬
‫שלום, אני בריאנה.‬
‫תקשיב,‬
‫אני מצטערת. אני פשוט ממש מחוברת לבית שלי.‬
‫תמיד חשבתי שיום אחד, אם ירצה האל,‬ ‫הרשויות יגלו שם את הגופה שלי.‬
‫שלום, אני בארי, ולי לא מגיע‬ ‫שימצאו אותי מת בבית משלי?‬
‫אבל אני אוהבת סגנון מודרני,‬ ‫ואתה אוהב כל מה שלא טוב.‬
‫אז צריך משהו שנמצא בין מודרני‬ ‫לבין כל מה שלא טוב.‬
‫בסדר. אני יכולה להתפשר.‬
‫את מבינה שאם תתפשרי, תקבלי רק 95 אחוזים‬
‫ממה שאת רוצה, כן?‬
‫כן.‬
‫ואני בסדר עם זה.‬
‫תקשיב...‬
‫אולי אתה תבחר את השכונה,‬ ‫ואני אבחר את הבית.‬
‫נשמע הוגן.‬
‫עשינו עסק.‬
‫תלוי בשכונה, כמובן.‬
‫כמובן.‬
‫תגידי לרופאה כמה זה כואב.‬
‫היא יודעת.‬ ‫היא שמעה אותך צועק שהזין שלך בוער.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫חדשות טובות. הצילום ממש עזר.‬ ‫היא כבר נתקלה בזה.‬
‫ו...?‬
‫מבחינה חוקית אסור לה להגיד את זה‬ ‫כי אתה צריך להגיע אליה,‬
‫אבל היא די בטוחה שהאקזמה חונקת לך את הפין.‬
‫ואיפה החדשות הטובות?‬ ‫-זה לגמרי הפיך.‬
‫מה? אני צריך אנטיביוטיקה?‬ ‫-אין צורך.‬
‫משחה מרגיעה?‬ ‫-לא.‬
‫אז מה התוכנית, אליסון?‬
‫היא חושבת שאתה צריך ברית מילה.‬
‫אני חושב שאני צריך עוד חוות דעת.‬
‫להרוג את הארנבון שלנו ולזרוק‬ ‫את הגופה שלו לים. מי עושה דבר כזה?‬
‫האנשים שאנחנו חיים איתם, וינשופים.‬
‫אפשר לחשוב.‬
‫בטעות הרגנו ארנב, פעם אחת.‬
‫הם חגגו שוב ושוב חג פיקטיבי‬ ‫רק כדי להתחמק מאיתנו.‬
‫מחולה.‬
‫כמו הלחם?‬
‫כמו להמציא חג נוצרי ששמו "חג המולדבקון".‬
‫הם הנדסו מבצע טיוח שיטתי.‬
‫היא הרגה בעל חיים במו קולה.‬
‫זוכרת שתמיד אמרת שהיא קרואלה דה ויל?‬
‫זאת ההוכחה.‬
‫זה לא שהיא התכוונה להכין מהארנבון מעיל.‬
‫איך את יודעת?‬
‫לא מצאנו את הגופה.‬
‫היא לא השטן, סול.‬
‫תוותר לה קצת.‬
‫שכחת איך היא התייחסה אלייך נורא?‬
‫לא.‬
‫אבל באמת המצאתי חג ושיקרתי‬ ‫לילדים שלי רק כדי להתחמק ממנה.‬
‫היו הרבה דברים שרציתי להתחמק מהם.‬
‫הלוואי שהייתי חושבת על מחולה.‬
‫כל כך שנאת את פרנקי,‬ ‫שמפתיע שלא עשית את זה.‬
‫התייחסתי אליה די מגעיל.‬ ‫-גם אליי לא התייחסת הכי יפה.‬
‫אבל לה לא הגיע.‬
‫אם גרייס היתה יודעת מה עשיתי,‬
‫אתה חושב שהיינו נעשות חברות?‬
‫אם פרנקי היתה יודעת מה עשיתי,‬
‫אתה חושב שהיינו נעשות חברות?‬
‫אני לא חושב שיש משהו‬ ‫שהיה יכול לעצור אתכן...‬
‫מלהפוך לחברות.‬
‫כדאי שאלך...‬
‫להתנצל בפניה.‬
‫לקחת עוד מרטיני, ואז להתנצל בפניה.‬
‫אני יודע כמה אתה צמא כשאתה מסטול.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫טוב, אני חייב לשאול.‬
‫איך לא סיפרת לי במשך כל כך הרבה שנים?‬
‫סול, שיקרתי לגרייס בנוגע לכל כך הרבה דברים‬
‫הרבה יותר גרועים, למשל לגבינו.‬
‫הרגשתי שבפעם הזאת אני חייב להיות נאמן לה.‬
‫כן, אני מבין.‬
‫גם אני המשכתי לשקר על מחולה בשביל פרנקי‬ ‫כי היו לי רגשי אשמה לגבינו.‬
‫אנחנו בסדר?‬
‫חוץ מזה שהפה שלי כל כך יבש,‬
‫אני חושב שאנחנו בסדר.‬
‫היי...‬
‫אתה יודע מה צריך לעשות?‬
‫מה?‬
‫גרייס.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫גם אני.‬
‫מה שקרה עם הארנבון של באד‬ ‫לא יקרה יותר לעולם.‬
‫אני כבר לא סוחבת איתי זעם הורג ארנבים‬
‫וכעס על כל העולם, בזכותך.‬
‫הפכת אותי לאדם טוב יותר ונעים יותר.‬
‫נעים זאת אולי הגזמה.‬
‫ואני רוצה שתדעי שעכשיו לא הייתי ממציאה חג‬
‫כדי להתחמק ממך.‬
‫אבל הייתי ממציאה חג כדי להיות איתך.‬
‫בואי.‬
‫גרייס.‬
‫מה קורה עם הפין של הבן שלי, לדעתך?‬
‫אני מנסה לא לחשוב על זה.‬
‫איזה מאמץ צריך לעשות‬ ‫כדי לגרום לך לשטוף תבנית.‬
‫תשמחי לדעת ששטפתי גם את הטלפון שלי.‬
‫הוא על ארבעה אחוזים.‬
‫אפשר לשאול את המטען שלך?‬
‫בבקשה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫לזה אתה קורא נקי?‬
‫אלוהים!‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬