PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Ty ses překonala, Grace.
To tofu s parmazánem bylo vynikající.
- V čem je to tajemství? - V kuřeti.
Děkujeme za skvělou večeři.
Poté, co jsi nás zachránil před hněvem tvé pojišťovny,
to bylo od nás to nejmenší.
Nebudu mít výčitky, že si beru posledních pár soust.
Ale ne, to si schovávám pro kočky.
- My kočky nemáme. - Budeme mít, když to nechám venku.
Půjčíš mi nabíječku?
Telefon máš na 87 procentech.
Co je s mojí nabíječkou?
Moje nabíječka je tvoje nabíječka.
Můžu si ji půjčit po Solovi?
S dovolením!
No…
Nechci vypadat nevděčně,
ale nemyslíš, že bys měl tu zapékací mísu umýt?
Vždycky jsi po mně nádobí přemývala,
tak jsem tento krok přeskočil.
Nemáte být vy gayové na pořádek?
Když někdo uvaří děkovné jídlo,
tak by to „děkuju“ mělo zahrnout úklid.
My jsme uklízely. Tohle je všechno kolem toho.
Fajn. Umyju to.
Děkuju.
Nechám to odmočit.
O MĚSÍC POZDĚJI
Ten bídák.
On pod tu zapékací mísu strčil talíř.
- Buď silná. - Jen kapku.
- Dovol mi to. - Ne. Takhle to začíná.
Jen kapkou.
Než se naděješ, přijde další kapka.
Pak máš tady kapku, tamhle kapku, všude samá kapka.
Říkáš to jako oplzlou dětskou říkanku.
Proboha, Grace. Nepanikař.
Ale jsi stará. Jsou ti vidět kořínky.
Jo, Frankie.
To se stává, když si přestaneš barvit vlasy.
Jsi jako Frankie Bergsteinová.
Jsi přeci Grace Hansonová, ne?
O to přesně jde.
Taková opravdu jsem.
Odkdy?
Co jsem přestala nechávat barvu mých vlasů určovat, jak stará se cítím.
Takže už ani žádné facelifty?
To se uvidí.
Proboha.
Telefon mám na čtyřech procentech. Ten bezohledný hňup ho odpojil.
Uvidíme, jestli umyje tohle.
- Kam se chystáš? - Na moje šťastné místo.
Do vězení.
Jsi jediný člověk, kterého znám, který utíká do vězení.
Miluju vězení.
Změnilo můj vztah s Nickem.
Vždycky mě rád vidí, a když mě začne štvát,
zakřičím „dozorce!“ a oni ho odvedou pryč.
To by mohlo fungovat na Roberta a Sola.
Dozorce!
Já vím, tati.
To je otrava.
Promluvíme si o tom za 20 minut, až zase zavoláš.
S kým jsi mluvil?
Volá ve 20. a 40. minutě po celé a stěžuje si na moji matku.
Pak volá ona, a když skončí,
- volá zase on. - Víš,
doktor říká, že ten ekzém máš ze stresu.
- Měl bys přestat zvedat telefon. - Já vím.
Překvapíme je vafle a wiffle brunchem.
Vafle a wiffle?
Je to stará tradice Bergsteinových a Hansonových
z konce 90. let.
Vaše rodina pořádá víc brunchů než jakákoli jiná.
Vafle a wiffle není obyčejný brunch.
Všichni se nadopují sirupem a vzpomínají,
jak se mají rádi. Spory se urovnají
a Budovi už nikdo nevolá.
Ahoj, mami.
Já vím, mami.
To je otrava, mami.
Ten poslední dům.
To byl ten pravý.
Jako ten ze Vzhůru do oblak, že?
A ta retro světle zelená kuchyně, ten laťkový plot
a žluté vchodové dveře.
Žlutá je pro šťastné lidi.
A dvě školy přímo v sousedství.
Víš, co to znamená.
- Sexuální delikventi. - Rodiny.
No tak, Brianno. Hele, ten dům se mi moc líbí.
Ty všechno odmítáš.
- Vážně hledáme dům? - Ano.
Já jen nechci žít na místě, kde máš sousedy
a chodníky a pošťáky a…
sousedy.
Myslíš spíš bunkr?
To zní dobře, ne?
Ne.
Rád si povídám s Fredem.
- Kdo je Fred? - Náš pošťák.
- Ten v šortkách a safari klobouku? - Bože.
Nevím, jak to vysvětlit,
ale ať se přestěhujeme kamkoli, někdo nám bude doručovat poštu.
Takže…
můžeš se po brunchi do toho domu
ještě jednou podívat?
- Fajn. - Děkuju.
Když řekneš Fredovi, aby si vzal kalhoty.
Co je? Co se děje?
Kde mám své Raye Donovany?
Došel ti úložný prostor, tak jsem je uklidil.
Ty nemáš co uklízet, to je Rayova práce!
A nejez mi moje tyčinky.
Máš osm milionů krabiček.
Jestli chceš, obleč si kostým a přijď za mnou 31. října.
Ne! Zastavte toho psa!
Kdopak je můj silák?
To je moje teniska Jerry Garcia!
Frankie, jsem zpátky z basy.
Anhalten!
Strč mu prst do zadku. On to pustí!
Mám obavy, co dalšího ještě pustí.
Roberte, proč máš tu divadelní cetku na místě, kde má být moje loď?
Grace, Tappy je jedním z nejžádanějších divadelních ocenění.
- Je to malovaná bota. - Ty jen žárlíš.
Cos kdy získala ty?
Tenhle dům.
- Udělej něco! - Chce Carl pamlsek?
- Robert chce. - Dej mu svoji botu.
Tohle snad pomůže.
- To jsou moje nejlepší Huarache. - Bože. Dej mu tohle.
Grace, ne!
- Překvapení! - Aport!
Ne! Moje cena!
- Co je? - Co se děje?
Vrať se!
Lidi, co se děje?
Co vy tady děláte?
Neseme brunch!
Cestou ven to nechte v kuchyni.
Bude, dobře, poslechneme tvoji matku.
Její stížnosti poslouchám celý den. Proto jsme tady.
Dnešek patří rodině.
Hele, s tím zadkem to funguje!
Nevadí, když tohle umyju nebo si zavolám?
Ne. Máma mi řekla, ať na to nikdo nesahá,
- nebo tě začaruje. - Je taky mocná.
Udělala ze mě mrchu.
Jsem nováček, jaká je historie
- vafle a wiffle brunche? - Dobrá otázka
- a díky za zájem. - Přestaň se zájmem.
Ta tradice začala, když jsme byli děti. Dali jsme si vafle
a pak jsme hráli dětský baseball.
Ale ve třetí směně prvního zápasu moje máma omylem trefila jejich mámu
do hlavy pálkou.
- Byla to pohroma. - Zdaleka ne.
Ta pálka byla lehká a máma měla tlustý turban.
Takže nebudeme hrát dětský baseball?
Vafle a wiffle už není o hraní, Barry.
Proč jsem si bral kopačky?
Důležité je, že sis přinesl nadšení.
Budeme ho potřebovat.
Protože dnešek je o tom být jeden pro druhého.
A aby mi všichni dali pokoj.
Nechápu to. Proč rodiny měly brunch, když se Grace a Frankie
- nesnášely? - Tátové chtěli, abychom byli spolu
aspoň jednu neděli v měsíci. Takže po vaflích
šli dělat na svých modelech letadel.
To jsem nevěděla.
- Pomáhals jim někdy? - Ne.
Vlastně jsem model letadla ani nikdy neviděl.
Oni hoblovali.
Musím všechno vysvětlovat?
Jsou aspoň vafle?
Ahoj.
- Ahoj, tati. - Tady je.
Moje nové oblíbené děvče.
S jedním z mých synů.
Tvým oblíbeným synem.
Synem mojí oblíbené ženy.
Ahoj, Kojote.
Ahoj, Budova bývalko.
Ahoj, Rihanno.
Výborně.
Hra rozpozná hru.
Tak povídejte. Pořídili jste si ten dům?
- Jaký dům? - To je jedno. Přišli jsme o něj.
Byl dokonalý.
Takový domek s hezkým kamenným chodníčkem a laťkovým plotem.
- Promiňte. Já… - Dejte mu kapesník,
- než použije vafli. - Kapesníky asi došly,
když jsem si utíral prst, ale mrknu se.
Hele, tak s tím domem to je velká škoda.
Ale víte, co se říká. Když se zavřou jedny dveře, otevřou se žluté.
Takhle se to asi neříká.
Ne, má pravdu.
Podívejte.
Páni, to je nádhera.
- Budete dávat nabídku? - Kéž by.
- Barrymu se nelíbí. - Cože? Proč?
- Je jako ze Vzhůru do oblak. - To jsem říkala.
Má dokonce laťkový plot.
Znáte Barryho. Nesnáší ploty.
No nic.
Pošlu vám tu nabídku.
Ale na brunchi o tom nemluvte.
Když o tom budu mluvit, Kojot nebude sám, kdo bude plakat.
Jsem rád, že jsme tady všichni.
Škoda že se Mallory nechtěla připojit přes Skype
ze San Franciska…
Nevěděla jsem, že Skype je možnost.
My jsme tady.
Náš první vafle a wiffle brunch od toho posledního.
Kdo se podělí o oblíbenou vzpomínku?
Tohle vede u mě. Zatím.
No tak, lidi, vzpomínky! Nestyďte se.
Mami?
Nic mě nenapadá.
- Mami, prosím. - Fajn.
Vzpomínám si, jak Robertovi zaskočilo kiwi
a Grace mu přes židli dělala Heimlicha.
A zlomila mi žebro.
A rozbila mi židli.
Klasika.
- Já mám vtipnou. - Ne, nemáš.
Ne, nemáš.
To teda mám.
Vzpomínáte, jak ten racek šel tátovi po obočí?
To bylo vtipné.
- Grace se směje. - Ona se vždy směje mojí bolesti.
Kdo dál?
Dobře, zase já.
Jo, vzpomínáte, jak byl Kojot na drogách
a dal ruce do vaflového těsta?
Vzpomínáte, jak byl Kojot na drogách
a šel do špatného domu a snědl jejich vafle?
Vzpomínáte, jak explodovala velryba
a Kojot byl celý od rybího tuku?
Nic z toho si nepamatuju.
Asi protože jsi byl na drogách.
- Vzpomínám si, jak Grace zabila Budova… - Roberte!
Ducha.
- Není to na každém brunchi? - Mého ducha nelze zabít.
- Viď, Allison? - Je bezva v posteli.
Vem si to, Grace.
Počkejte. Můžeme se vrátit k tomu „Máma něco zabila“?
- Zabíjím tuhle konverzaci. - Muselas tam být.
To není fér. Už jsi to nakousl.
Jo, řekni nám to.
Už je to dlouho
a existuje promlčecí doba, ne?
Panebože.
Já jsem pro.
Muselo to být tak před 25 lety.
Vlastně o nic nešlo.
- Jen malá příhoda. - Nehoda.
Malá nehoda.
Všechno to začalo, když jsme přišli do domu na pláži
a Grace šlápla do bobků Budova králíčka.
O nic nešlo.
Ty hloupý, podělaný, nechutný, špinavý, králíku, co všude kálíš!
Roberte!
Bože můj, Grace.
Co jsi to provedla?
Tys zabila Budova králíčka?
Trochu jsem na něj…
- vykřikla. - Až z toho zemřel.
Dá se něco ukřičet k smrti?
Těžko.
- Táta stále žije. - Ne, to lze.
Přišel jsem tak o ptáka.
Chybíš mi, Jaggere.
Ty jsi vražedkyně, Grace.
- Stráž! - Ty taky nemáš čisté ruce.
Lhala jsi mi o tom, co se stalo.
Králíčka jsme nenašli. Museli jsme ti něco říct.
Bude, měl bys taky vědět, že nejsi jejich biologické dítě.
Řekli jste, že králíček zmizel kvůli mému kouzelnickému umu.
Já jsem ho nechal zmizet.
Žádné tělo, žádný viník.
- Cos udělal s…? - Řekněme, že je dobře, že je příliv.
Hledali jsme toho chudáka králíčka celý den.
- A tys nám pomáhal. - Musel jsem se zapojit.
Jsem herec.
Seš úplná Jessica Chastainová.
A ty jsi tam stála a sledovala, jak lžeme našemu synovi.
Za to nemůžeme my. Ale vy.
Vy jste synovi vnucovali, že je David Copperfield.
Potřeboval vyplnit prázdnotu, když ho vyřadili z roztleskávaček.
Zkuste si být na dně pyramidy.
Nemůžu uvěřit, že po všech těch letech ses k tomu nikdy nepřiznal.
Na svou obranu říkám, že jsem nechtěl.
Je tohle sounáležitost, po které jsi toužil?
Když jsme se vrátili do domu na pláži,
vy dva jste tu ještě nebyli.
- Jak je to možné? - Nech to být, Sole.
Nešlo o kamufláž století.
Potřebujeme kamufláž století.
Už vím.
Dej mi ty bobky.
Co?
Co to děláš? Teď jsem to uklidila.
Musí to vypadat, že Budův králíček utekl.
Tak to ti moje srdce děkuje,
žes v mém domě udělal stopu z bobků,
ale moje ústa to odmítají.
Dobře, musíme rychle vypadnout, než se vrátí.
- Jo. - Musíme se rozdělit a sejít
ve Starbucks a ujasnit si příběh.
- Máme jedno auto. - Ty jdeš pěšky.
Zůstali jste ve Starbucks, dokud jsme se nevrátili
do domu na pláži.
A přišli jste po nás, abyste vypadali nevinně.
- Geniální, že? - Tohle je horší než Watergate.
Ta promyšlenost.
- To plánování. - A ani jste nám nepřivezli kávu.
- Musím říct, že jsem zcela v šoku. - Jsou rodinné brunche vždycky takové?
Podle mojí zkušenosti ano.
- Přestaň se škrábat. - To nejde.
Každé holce jsem až do svých 25 říkal,
že jsem nechal zmizet králíka.
Bylo ti 33, když jsi mi to říkal.
Ta lež změnila směr mého života.
Jel jsem na kouzelnický tábor, protože jsem myslel, že mám
talent. Ale srdce mi k tomu netíhlo.
Chtěl jsem jet na standupový tábor, kam jezdili frajeři.
Ale je z tebe úspěšný rozvodový právník.
Bezva. Teď lidi místo smíchu rozplakávám.
Já se ti směju.
Můj méně vtipný kámoš John Mulaney jel na ten standupový tábor
- a podívejte, kde je. - Mrzí mě to.
Udělali jsme chybu.
A nelze to omluvit.
Ale mám omluvu.
S Robertem jsme měli jen jeden den na to užít si dům na pláži.
Proč jste měli jen jeden den?
Museli jsme pryč, abyste mohli mít vaši velkou oslavu M’chala.
A nechtěli jsme vám M’chalu zkazit. Pořád to vyslovuju špatně?
- Víc chrchlavě. - M’chala.
Jo.
Promiňte. Co je to M’chala?
- Židovský svátek. - Jsem židovka. Nikdy jsem to neslyšela.
Je to méně známý svátek, který se pohybuje v židovském kalendáři.
Budovi a Kojotovi jsem záviděla. Vždycky to padlo
- na prezidentský den zdatnosti ve škole. - Taky na naše
čtvrtletní daně. A jednou, když jsme měli audit.
Zvláštní, protože M’chala byla vždycky na moje narozeniny.
Teď jsem to vygooglila a našlo to jen bar v Portoriku.
Panebože. Vy jste si to vymysleli.
Vymysleli jste si svátek, abyste s námi léta nemuseli nic dělat.
Ne, to se nám nepodobá.
Víš, kolika soudcům a právníkům protistran
- jsem popřál „veselou M’chalu“? - Jdu umýt tu zapékací mísu.
Sedni si.
Počkat. Chcete mi říct, že M’chala neexistuje?
- Je to oslava chleba! - Jo.
Modlili jsme se, zapalovali svíčky, pak jsme ukončili půst chalou.
Dobře, fajn. Vymysleli jsme si to.
- Všechny rodiny si vymýšlejí svátky. - Žádná rodina si svátky nevymýšlí.
- Vymýšlí. - Nevymýšlí.
To je šílené. Na M’chalu jsem odmítl dělat advokátní zkoušku.
Upřímně. Nebyls připravený.
Proto mě vyhodili z hebrejské školy?
- Protože jsem trval na M’chale? - Hebrejská škola ano.
Třetí třída ne.
To se podívejme.
- Není to zajímavý zvrat? - Ale ne.
To naše není zdaleka tak špatné jako to vaše.
Můj penis!
To jeho se zdá o dost horší než to vaše.
- Jsi v pořádku? - Vypadá tak?
- Trápí ho penis. - Zapomeňte na mě, bavte se dál.
Jedeme domů. Sbohem, všichni.
Musím jít.
Nemůže tě taky bolet penis, abych mohla odejít?
Mám hemeroidy. Mám to oznámit?
Píše realitní makléř.
Můžeme se podívat na ten dům se žlutými dveřmi.
- Pokud nechceš zůstat. - Ne.
Tys jim řekla o tom domu?
Řekla?
Muži, mám pravdu?
Teď asi není vhodná doba mluvit o tom, kdo uklízí.
Vím, že jsi naštvaný, ale projels na žlutou.
- Tys projela žlutými dveřmi. - Omlouvám se.
Neměla jsem mluvit za tvými zády. Ten dům jsem nenáviděla.
Slíbilas, že se tam vrátíme!
To pořád můžeme.
Vím, že když říkáš, že jsi otevřená,
nemyslíš opravdu otevřená.
Ahoj, jsem Brianna.
Hele…
Promiň. Jsem hodně fixovaná na svůj dům.
Vždycky jsem si říkala, že když dá Bůh, jednou tam policie najde moje tělo.
Ahoj, jsem Barry, nezasloužím si, aby mě taky našli mrtvého v mém domě?
Ale já mám ráda moderní a ty máš rád cokoli, co není dobré.
Takže chceme něco mezi „cokoli, co není dobré“ a moderní.
Dobře. Můžu udělat kompromis.
Víš, že když uděláš kompromis, získáš jen 95 procent
toho, co chceš?
Jo.
A nevadí mi to.
Hele…
co kdybys vybral čtvrť a já vyberu dům?
To se zdá fér.
Platí.
Samozřejmě záleží na čtvrti.
Samozřejmě.
Řekni doktorce, jak moc to bolí.
Ona to ví. Slyšela tě křičet, že máš péro v ohni.
Dobře. Děkuju.
Dobrá zpráva. Fotka opravdu pomohla. Už se s tím setkala.
No a?
Nemůže to říct oficiálně, protože musíš přijít,
ale je si jistá, že ten ekzém ti dusí penis.
- A ta dobrá zpráva? - Lze to vyléčit.
- Takže potřebuju antibiotika? - Ne nutně.
- Zklidňující mast? - Ne.
Tak co teda?
Myslí si, že potřebuješ obřízku.
Myslím, že budu potřebovat druhý názor.
Zabít našeho králíčka a hodit ho do moře? Kdo to dělá?
Lidi, s kterými žijeme, a sovy.
To je toho.
Jednou jsme nechtěně zabili králíka.
Oni opakovaně slavili falešný svátek, aby od nás byli dál.
M’chala.
Jako ten chleba?
Je to jako vymyslet si vánoční svátek „Vánojmelí“.
Metodicky si připravili kamufláž.
Zabila zvíře holým hlasem.
Víš, jak jsi vždycky říkala, že je to Cruella de Vil?
Tohle je důkaz.
Ne že by si chtěla udělat z toho králíčka kabát.
Jak to víš?
Tělo jsme nikdy nenašli.
Není to ďábel, Sole.
Dej jí pokoj.
Už nevíš, jak na tebe byla ošklivá?
Vím.
Ale vymyslela jsem si svátek a lhala svým dětem, jen abych se jí vyhnula.
Chtěla jsem utéct od spousty věcí.
Kdyby tak M’chala napadla mě.
Frankie jsi nenáviděla. Divím se, že nenapadla.
- Byla jsem na ni ošklivá. - Na mě docela taky.
Ale ona si to nezasloužila.
Kdyby to o mně Grace věděla,
myslíš, že bychom se spřátelily?
Kdyby Frankie tehdy věděla, co jsem udělala,
myslíš, že bychom se spřátelily?
Myslím, že vám dvěma by nic nezabránilo…
Stát se přítelkyněmi.
Měla bych…
Se jí omluvit.
…si dát další martini a pak se jí omluvit.
Vím, že máš žízeň, když se zhulíš.
- Děkuju. - Není zač.
Dobře, musím se zeptat.
Jak jsi mi to mohl celé ty roky tajit?
Sole, Grace jsem lhal o tolika jiných věcech,
které byly mnohem horší, třeba o nás.
V tomhle jsem k ní chtěl být loajální.
Já to chápu.
Kvůli Frankie jsem lhal o M’chale, protože jsem kvůli nám měl taky výčitky.
Jsme v pohodě?
Až na to, jak mám sucho v ústech…
jsme snad v pohodě.
Poslyš…
víš, co bychom měli udělat?
Co?
Grace.
Moc se omlouvám.
Já taky.
Co se stalo s Budovým králíčkem, se už nikdy nebude opakovat.
Já už v sobě nemám ten hněv na celý svět,
že bych zabíjela králíky, a to díky tobě.
Udělalas ze mě lepšího a příjemnějšího člověka.
To příjemnějšího je možná přehnané.
Chci ti říct, že už bych si nikdy nevymyslela svátek,
abych byla od tebe.
Ale abych byla s tebou.
Pojď sem.
Grace.
Co myslíš, že má můj syn s penisem?
Snažím se o tom nepřemýšlet.
Kam až musíme zajít, abychom vás přiměly umýt nádobí.
Jistě vás potěší, že jsem si taky opláchl mobil.
Má čtyři procenta.
Můžu si půjčit nabíječku?
Prosím.
Panebože.
Ty…? Tomu říkáš čisté?
Kristepane.
Překlad titulků: A. M. Kroulík Frimlová