EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Frankie, hur hamnade medicinskåpet i soffan?
- Fråga inte. - Det är en enkel fråga.
Jag vet, men svaret är komplicerat. Mina majorettestövlar.
Jag städar inte upp efter dig.
Eller diskar din smutsiga disk som stått i vasken i två...
- Sa du majorettestövlar? - Ja.
Det har funnits många Frankie-versioner, bara under den här livstiden.
Med många vaginor. Här finns fyra till som jag inte behövde se.
Och min pinne.
Det här var mina kännetecknande steg.
Nej, det är pyjamasen som är kännetecknande.
Herrejösses, min gamla årsbok.
Frankie, se på mig.
Se på mitt ansikte, in i mina ögon. Bra.
Jag vet inte hur ni fördelade hushållsarbetet...
Bud var den som städade mest.
Kolla in mig en fet sekund.
Tjejen är totalt orädd. Hon är som en orkanvind av energi, spänst
och elastisk hud.
- "Kära Frances..." - Frances?
"Du är störtskön. Kom alltid ihåg mig,
precis som jag ska minnas dig och alla våra djärva äventyr.
- Din bästa vän för alltid, Donny." - Vem är Donny?
Jag minns inte riktigt, men jag minns Frances.
- Vänta, "Frances Mengela"? - Men-jella.
Det var ett beklagligt efternamn. Enda anledningen till att jag tog Sols.
Här är Frances när hon äter korv på huven av en Thunderbird.
Hon är en riktig våghals. Hon är morsk och äventyrlig.
Du sitter på en parkerad bil.
Jag poängterar bara att jag har sökt överallt
efter ett nytt jag, och så fanns hon här hela tiden.
Mitt gamla jag är mitt bästa nya jag. Vive la Frances.
Dra åt helvete.
Så ska det låta.
Kom igen, har du aldrig varit nån annan?
Nej, jag är ständigt densamma, det är liksom min grej.
Har det aldrig funnits en "bästa Grace"?
Möjligtvis en gång.
Jag vet när. Och jag vet vem som lockade fram din lekfulla sida.
Det rimmar på Brazil Milstein.
Han heter Phil. Slutpratat om det.
Är det Usain Bolt? Nej, det är pappa. Välkommen hem, pappa.
Tack, vännen. Det är skönt att vara hemma.
Kom och vila dig.
Vad är det?
En lyftstol.
Den ser ut att komma från pannkaksrestaurangen där Döden äter.
Jag håller med om att det är en ful present, men den är jättepraktisk.
När du ska resa dig upp hjälper den dig med det.
Varsågod.
Det stolen saknar i utseende, vägs upp av dess funktionalitet.
Du slipper sträcka ljumsken.
Kan jag slippa höra talas om min ljumske i fem minuter?
Skicka tillbaka den. Jag är ingen invalid.
Ingen påstår det, vi vill bara att du tar det lugnt.
Den ger massage också.
Nej, det gör den inte. Den var 100 dollar dyrare.
- Jaha. - Ni får 200 dollar
- om ni ställer den på trottoaren. - Nej...
Det där hade varit lättare med ett lyft.
Det här var bättre.
Grace, du anar inte vad jag har gjort.
Du kommer att kyssa mig. Eller inte.
Definitivt inte på läpparna, möjligtvis på huvudet.
- Eller så vill du sparka ut mig. - Jag kysser dig inte,
så ta med dig alla vaginor när du går.
Jag har hittat en Phil Milstein.
Jag bad dig inte söka efter Phil.
Jag är en amatördetektiv med begränsad självkontroll och en dator.
- Det var en perfekt storm. - Är det min dator?
Lugn. Min har kraschat. FBI ligger förmodligen bakom det.
Det kan vara ett virus, men det är nog bäst att ligga lågt ett tag.
- Jag tror att jag har hittat din Phil. - Han är inte min Phil.
Han har aldrig varit det.
Finns det nån bild?
Nej. Men hans profilbild är av en våt Rottweiler.
Han är entreprenör och föddes i San Antonio.
Gode Gud, det är han.
Jag visste det.
Berätta nu vad som hände mellan er. Ut med det.
Nej. Jag är inte intresserad.
Visst, varför skulle du vara intresserad av ditt livs stora kärlek?
Jag raderar det, fingret är på raderingstangenten.
Det finns ingen raderingstangent. Glöm det.
Det var inte menat att bli nåt.
Jag var med Robert. Tajmingen var fel. Jag hade tjejerna.
Lägg ner det.
Han bor i Mission Viejo,
och han är passionerat intresserad av landets damm-system,
så ni har åtminstone det gemensamt.
Vi har inte setts på 15 år.
Om vi hoppar in i bilen nu så kan vi träffa honom i tid till kvällsdrinken.
Jag kan få hans adress för 9,99 dollar.
Ge mig ditt kreditkort. Glöm det, jag har äntligen memorerat det.
Nej! Jag är 71 år nu och kan inte åka till Mission Viejo
helt oanmäld... och mer eller mindre...
stalka en man som jag inte har nåt med att göra.
Hoppa in i bilen.
Du behöver inte prata med honom. Göm dig i handskfacket.
- Du får nog plats. - Jag vet inte.
Undrar du inte hur han ser ut?
Hur såg han ut då?
Undrar om han fortfarande har mustasch.
Om du bara kunde se din blick nu.
Jag kan föreställa mig dig som 18-åring.
- Jag gillar den här Grace. - Gör du?
Jag vet inte...
Vad är det värsta som kan hända? Att han är flintis?
Att han fortfarande gillar dig? Att han vill göra en kostym av din hud?
Va? Kom igen, nu gör vi det.
Okej då!
Herregud, vad roligt.
Vänta. Förtäring till resan.
- Frances kan köra. - Frances kör alltid.
En gång genom en stängd garageport, men ingen skadades.
Du har gjort det här förut, eller hur?
Doktorn sa att du inte skulle sitta med benen i kors.
Doktorn sa också att du inte ska driva mig till vansinne.
- Va? - Inget. Älskar dig.
Jisses.
Vad är det?
Titta.
- Jösses. - Eller hur?
Vadå?
Det här är nog Roberts äktenskapslöften.
Pappa... Res på dig.
Res på dig, pappa.
Han älskar mig verkligen.
Han anar inte att han har gift sig med en förbaskad lögnare...
"TVÄTTA MIG" "DET ÄR FÖR FAN TORKA, SKITHÖG!"
Kom, Grace. Skynda dig.
Jag kommer.
Visste du att Mission Viejo är Florence Griffith Joyners födelsestad?
Det är som grädden på moset.
Om vi tar småvägarna kan vi vara där om ungefär tre timmar,
- fast utan kisspauser. - Tre timmar?
Vi ska till Mission Viejo, inte till Mellanöstern.
Det tar en timme på motorvägen i högtrafik.
Det finns saker du inte vet om mig.
Jag vet att du har använt mitt kreditkort.
Motorvägar. Jag är livrädd för dem.
Sol körde medan jag satt i kraschställning.
- Okej. Jag kör full. - Nej.
- Frances kör alltid. - Gör det, då!
Jag kommer snart att inse att det här är en dålig idé.
Varför hatar alla mig?
För att de vill åka hem.
Vi har suttit här i 15 minuter. Tanken är att man ska köra ut på vägen.
Hur kommer man ut? Hur gör man?
Sätt foten på den långa, smala pedalen och tryck.
Det är inte så svårt.
- Nu har du chansen, kör! - Jag kan inte.
Det är som att hoppa rep, man ser sin chans och hoppar.
Nej, jag bröt båda nyckelbenen när jag hoppade rep.
Jag fick stanna inomhus en hel sommar.
Undrar om min brevvän Jordy fortfarande lever.
- Kör. Frankie, kör! - Min hjärna skickar en signal,
- men foten visar mig fingret. - Skärp dig, Frances!
Det är en bra dag att dö på.
Ursäkta mig.
Kör.
Sol, se på mig, din knöl!
Pappa, det här är fantastiskt.
Jag gör inget, men ändå står jag snart upp.
Snart uppe.
- Uppe. - Brianna, är de här dina?
Har du gömt cigarrer för mig?
Jag har aldrig sett de där Robustos, som man ska hantera varsamt,
förut.
Har du hittat hans förråd med fläsksvål än?
- Brianna. - Hans vadå?
Ishinken kom med fläsksvål i sig.
Förut hade han korvar i våffeljärnet.
Minns du när du hade det, pappa?
För Guds skull, Brianna, kan du låta mig vara ifred?
Vem gömmer skräpmat? 15-åriga tjejer.
Ibland 30-åriga män. När de är ledsna.
Vad mer döljer du för mig?
Det är bara ett förråd. Lägg av.
Får jag inte behålla nåt som gläder mig?
- Hitta glädje nån annanstans. - Gärna för mig.
- Gömmer du alkohol också? - Nej, den är mammas.
Jag ger den till henne.
- Jag hjälper Bri att ge den till henne. - Jag är deras nyktra chaufför.
Javisst, ni har varit toppen under allt det här.
Ni måste få fortsätta med era liv.
Snälla, gå inte! Jag ber er!
Jag är inte redo att vara ensam med honom. Inte än. Inte här hemma.
Varje gång han tittar på mig... litar han på mig.
Jag klarar det inte.
Förr eller senare måste du göra det.
- Vi kan inte flytta hit. - Jag vet. Jag är inte klok.
Vänd dig om och gå tillbaka in i köket.
Lugn bara, du klarar det galant.
Trådost?
Trådost? Är du helt från vettet?
Okej, tillbaka in, allihop.
Det är ost. Det trycks in i artärerna, skjuts upp i hjärtat
och slungar ut dig på uppfarten.
Den är kalorisnål.
Hur träffades ni?
Jag tänkte just att det är skönt att vi har kommit till en punkt i vår relation
när vi kan sitta i en bil utan att prata.
Okej, du vill inte prata med mig om Phil.
Ska jag berätta om min teori om hur regeringen styr vädret?
Han byggde om mitt kök och vi blev vänner.
Sen träffades vi av en slump en fredag efter arbetet.
Var han också gift?
Ja, men för ett antal år sen hörde jag att han hade skilt sig.
Spänningen stiger. Hur länge pågick det?
Det började egentligen aldrig. I så fall hade jag inte suttit här.
Det vore sorgligt för mig. Men då kunde jag skaffa en igelkott.
- Du har fått sällskap. - Jaså?
- Det är inte åt mig. - Vem är det annars åt?
Det finns ingen annan på vägen.
Nej, tack!
De är en samhällsplåga. Jag har inte gjort nåt fel.
Jag kör inte för fort.
- Det är dig han är ute efter. - Vad har jag gjort?
Din behållare. Vi överlever aldrig på kåken.
- Lägg av. - Du gör det kanske.
Du får skaffa en butch flickvän som kan beskydda dig som ett Fabergéägg.
Hur tusan ska han kunna se min termos genom de smutsiga rutorna?
Han är väl inte Superman?
Håll i dig. Det här kanske blir vårt livs fajt.
- Stanna bilen! - Hör bara.
- Han är maktgalen. - Stanna den förbaskade bilen!
- Släng groggen. - Ja, jag fixar det.
Jag fixar det.
Håll munnen stängd och ögonen öppna.
Vi vill inte ge den dåren nån anledning att köra en Dirty Harry med oss.
Hur står det till?
Jag kan mina medborgerliga rättigheter, så står det till.
- Godmiddag, polisassistenten. - Frun.
Jag kräver att få veta varför jag stoppades, och du ska veta
att jag filmar dig.
Sådär. Nu filmar du mig.
Tack. Det var vänligt.
Får jag se körkortet och registreringsbeviset?
Det är vatten. På grund av torkan.
Just det.
Visste du att bromsljuset är trasigt, ms... Bergstein?
Och körkortet gick ut för tre år sen.
Går såna ut?
Ja, utgångsdatumet antyder det.
Nåväl, jag ska ordna allt. Tack ska du ha.
Du kan inte köra.
Vad fånigt. Hur ska jag köra till myndigheten?
Det löser du nog.
Är det här nån form av razzia?
- Jag behöver vatten. - Du får inte köra
förrän körkortet har förnyats.
Lägg av, vi är bara sex kvarter från killen vi stalkar.
Nej, det där är inget du ska berätta för mig.
Har du inte ens tittat på körkortet på tre år?
Jo, en gång, men hologrammet gjorde mig yr.
Där är det. På hörnet.
Vad gör jag?
Jag borde köra oss hem.
Gör inte det, då får du bara ångra det resten av livet.
Eftersom du måste tillbringa det med mig. Stanna.
- Tusan, vad spännande. - Varför kom jag hit?
Nej då, det är aldrig för sent för kärlek, min vän.
- Vadå? Vad ser du? - Phils skor.
Jag gissar på Timberland.
Han ser ut att överpronera.
Minns du om han hade knölar på stortårna?
Det var det enda vi pratade om. Det var så han fick mig på kroken.
Tänk om han inte är hemma.
Om han är det, varför skulle han komma ut?
Lugn. Som amatördetektiv har jag alltid tre planer:
Vi kastar en sten genom rutan och han måste komma ut och se efter.
- Det ska vi inte göra. - Okej.
- Då ringer vi på och springer iväg. - Det kan vi faktiskt inte göra.
- Om vi springer sakta? - Det kallas för att gå.
Ja, okej då.
Plan tre, och den här är min bästa.
Vi beställer en pizza. Han måste öppna när pizzakillen knackar på.
Det är ingen dum idé.
När han kommer ut, duckar vi, och han ser oss aldrig.
Herregud. Så gjorde jag med Jerome Hodges i 11:e klass.
Funkade det?
Han såg mig, vi åt pizza och jag fick min första orgasm. Så... ja.
Hallå, jag vill beställa en stor vegetarisk pizza.
Jag klarar det inte. Phil är inte Jerome och jag går inte i high school.
Jag förstår. Vill Phil ha lök?
Vart ska du?
Hem, Sol. Där jag bor. Jag måste ta min medicin.
Vad? Vi kanske har det.
En välavvägd blandning av cannabis, tolvårig whisky och Zoloft.
Pappa, det går bra. Han sover.
- Men sen vaknar han. - Gör nåt då.
Ni behöver båda en distraktion.
Överdosera med Antikrundan.
Nej, han måste hålla sig lugn.
Ni skulle ha sett hans dans
när nunnan fick veta att hon hade en Tiffanylampa.
Titta på Walking Dead, då. Nu måste vi gå.
Jag är verkligen ledsen.
Jag är bara så rädd att allt kommer att förändras.
Det ska inte ni behöva bära.
Vadå, vad skulle förändras?
Vi har haft nog med förändringar. Det räcker.
När jag berättar om Frankie...
Lugn i stormen. Du berättar inget.
- Jag måste. - Nej då. Tro mig.
Det är den sämsta idé du nånsin haft av alla dina dåliga idéer.
- Nån gång måste han berätta. - Varför?
Va? Allvarligt? Nej!
Låt oss prata igenom det här nu.
Du mår dåligt över det som hände, va?
- Värre än så. - Och det kommer väl aldrig att hända igen?
- Herregud, nej! - Varför då berätta?
- Vilka fördelar kan det ha? - Det är ju en hemlighet.
Okej? Och hemligheter är lögner.
Så under resten av mitt liv
kommer jag aldrig att kunna se honom i ögonen.
Vissa hemligheter är menade att förvandlas till cancer.
Så njut av resten av ditt förkortade liv.
Ett problem med hemligheter är att de alltid avslöjas.
- Herregud. - Vad tusan är det som pågår?
Vad ska alla dessa nedtystade samtal betyda?
Vi var bara dämpade för att inte väcka dig.
Alla har stått och viskat hela dagen lång.
Vad är det jag inte får veta?
Har doktorn berättat nåt för er?
Ska jag dö, Sol? Är det därför jag har fått den där hemska stolen?
Nej då. Det är inget fel på dig. Jag lovar.
Vad är det, då? Vad är elefanten i rummet?
- Vill du verkligen veta? - Jag har rätt att få veta.
- Nej. - Det går bra.
Nej. Låt bli.
Coyote har klamydia.
Bara en aning.
Det värsta är över.
Han erbjöds smärtstillande, men han vägrade.
- Jag är stolt över dig, grabben. - Tack, pappa.
Var är han? Öppna, då.
Han kan inte knacka för evigt.
Han är visst inte hemma. Betala pizzan.
Jag har inga kontanter. Kan inte du betala?
Ursäkta mig. Jag kan ta den.
- 15,99. - Grace?
Phil...
Vem hade du väntat dig?
Jag väntade mig dig. Det är ju du som bor här.
Och jag... tänkte...
att jag kanske skulle stöta ihop med dig här.
Och det gjorde du.
Vad gör du här, Grace?
Min vän och jag är på besök i Mission Viejo för att...
Visste du att Florence Griffith Joyner föddes här?
Vi körde i alla fall lite vilse,
så jag beställde en pizza.
Jag vet inte ens vad jag ska säga.
Att det är trevligt att ses?
Åh, Phil... Jag...
Jag kom inte hit för Flo-Jos skull.
Vad bra. Hon är död.
Det här är så dumt. Jag borde inte ha kommit.
Det har du rätt i.
Jaha... Okej.
Då går jag.
Kom, då, gubben.
Jag är ledsen.
För vadå?
Att du inte kom för 15 år sen, eller för att du kom 15 år för sent?
Jag kom visst.
Jag var där.
Jag gick fram till dörren.
Jag stod vid dörren.
Men jag... klarade inte av det.
Vadå? Du kunde inte knacka?
Jag ville göra det.
Men det gjorde du inte.
Du lät mig sitta där.
Jag hade ingen aning om vad som hade hänt dig.
Jag ville ringa,
men jag var rädd att om jag...
hörde din röst...
Vad trodde du skulle hända här idag?
Jag vet inte.
Åk hem, Grace.
Mår du bra?
Visst.
Jag kan köra.
Du har inget körkort.
Jag kan läsa för dig ur New Law Journal.
Det finns en fängslande artikel om bestyrkande vittnen.
Vännen, kan du berätta vad som är fel?
Det handlar inte om Coyotes klamydia.
Du har betett dig märkligt sen vi kom hem.
- Nej, jag är bara trött. - Jag har sett dig trött. Det är nåt annat.
Det är bra med mig.
Du förstår väl att jag mår bra? Det värsta är över och jag klarade det.
Det är nåt annat som tynger.
Berätta bara vad det är. Jag ber dig.
Jag är bara så rädd för att mista dig.
Vad gör du? Du...
Vi fick aldrig chansen att göra det här.
Din tur.
Jag tänker inte försvinna nånstans.
Jag visste att körkortet hade gått ut.
Jag var rädd för att jag inte skulle klara provet.
Förbannade stövlar.
Fötterna tar kål på mig.
Förlåt mig, Grace.
- Jag trodde... - Vadå? Vad trodde du?
Jag hoppades att när du fick se honom,
så skulle du få din önskan uppfylld.
Jag behöver inte ditt hopp.
Hopp är överskattat.
Jag menade väl.
- Jag behöver inte prata, Frankie. - Men jag...
Jag vill ha tystnad.
Jag skulle bara säga att du... körde mot rött.