EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Kalder dr. Bender.
Han er okay, Grace. Alt gik virkelig godt.
De har lige flyttet ham fra opvågningsafdelingen,
- og han ligger på stuen. - Gudskelov.
- Jeg har bedt for ham. - Det har jeg også.
Hvad sker der?
Er der noget nyt?
Jeres far klarede operationen virkelig fint.
Han bliver så god som ny.
Det var dejligt!
- Lad mig nu lige... - Undskyld... Ja.
Jeg sov stadigvæk.
Det var ellers et ømt øjeblik.
Han ser så lille ud i den seng.
Jeg kan næsten forestille mig ham som dreng.
Når han vågner, skal jeg så sige, at jeg var i seng med Frankie?
- Nej! Nej! - Er du tosset?
Okay. Det mente jeg også. Jeg tjekkede bare.
Undskyld, jeg leder efter mr. Hansons ægtefælle.
Det er vel mig. Jeg er ægtefællen.
Glæd dig ikke for meget. Jeg er fra regnskabsafdelingen.
Jeg elsker dig så højt.
De er virkelig gift, hvad?
Det er de virkelig.
Jeg har brug for gluten.
Mine kræfter er svage.
Dine kræfter er fiktive.
Se lige.
Vi ser ikke ældre end 350 år ud.
Jeg ville have elsket at være født i det 17. århundrede.
Selvom jeg ville være død i 30'erne.
- Jeg ligner vores postbud. - Kom.
Hej, unger, min berømte energi aftager,
og jeg har virkelig brug for noget morgenmad.
Så medmindre I har noget, så smutter jeg.
- Okay. - Hej.
Farvel, mor.
- I skal ikke spørge. - Hvad er der galt?
Vores forsikring nægter at betale, og jeg er netop kommet i tanke om,
at vi får 80 gæster om 48 timer
til et bryllup, der allerede er sket. For ikke at nævne maden, blomsterne...
Ja, og sækkepibespilleren?
- Har du skaffet en sækkepibespiller? - To!
Identiske tvillinger, rødskæggede brødre. Fergus og Finn.
- Lækkert. - Sol, vi ordner det.
Ikke? Vi... Vi ringer og aflyser alt.
- Bare rolig. - Vil I det?
Jeg hader at være hjælpsom, men det er god adspredelse,
indtil far vågner.
Du skal ikke stresse, far. Vi ordner det. Stryg det fra din stress-liste.
Tag en indånding med hele kroppen.
- Fuld udånding. Sådan. - Undskyld os.
Ånd ind.
Ånd ud.
Giv slip! Giv mig mine osterejer!
Hun er totalt i søvnunderskud.
Okay, jeg skal hjem og tjekke huset
og skifte tøj. Vent!
Jeg må ordne forsikringen, før Robert vågner.
Og skifte tøj. Sagde jeg det?
Okay, det her er vores plan.
Vi kører hjem til dig, så du kan blive her
- og ordne alt det andet. - Det kan jeg ikke bede om.
Jeg tilbød det jo selv.
Sms en liste over, hvad jeg skal tage med til dig.
- Tusind tak. - Det var så lidt.
Forsikringen.
Nu skal jeg holde den.
- Farvel, mor. - Vent lidt.
Nogen skal blive her, hvis Robert vågner.
- Vil du blive, Coyote? - Selvfølgelig.
Jeg elsker at se folk sove.
Jeg kan også lide at sove.
Jeg foretrækker det fremfor at løbe ærinder for min eksmand.
Hvorfor gør vi det her for ham?
Fordi det er det, man gør.
Det er ikke det, jeg gør. Jeg har været her i 48 timer...
Ja, ja, dit brokhoved. Hvorfor arbejder du ikke på McDonald's?
Ja, jeg ved noget.
Nej, du gør ej.
- Jo, jeg gør. - Mor, se! Gratis osterejer!
Intet er gratis.
Frankie!
Hallo!
Det her er mere, end Sol og jeg fik til vores bryllup.
Måske skyldes det, at I blev gift sammen med 50 andre par.
Hold da op. Fik de en blender?
Sådan en har jeg altid ønsket mig.
De får alting, ikke?
Måske falder Sol over det, når han kommer hjem.
Gider du hjælpe mig med at flytte de her ting?
Ja, ja, dit brokhoved.
Hvorfor tager du ikke...
Hvorfor tager du ikke på McDonald's...
- Glem det. Du lærer det aldrig. - Burgere til alle.
Hej.
Ingen sagfører.
Nej, nej, jeg bor overfor,
og jeg så en ambulance for et par dage siden.
- Hedder du Gladys Kravitz? - Nej, jeg hedder Lucy.
Grace! Grace!
Hun kender mig. Grace.
- Lucy. Hej. - Hej.
Hør, hvad foregår der? Jeg har været så bekymret.
Robert fik et lille hjerteanfald, men han er okay.
- Er han okay? - Ja.
Det var godt!
Vi er alle lettede. Tak, fordi du kiggede ind, Luce.
Ja, selv tak. Det er bare så vanvittigt.
Jeg mener... Det er fra os!
Ken og jeg var her til middag med drengene, og Robert havde det godt.
- Spiste I sammen? - Det var deres tur til at være vært.
Og Robert laver en fantastisk mojito.
- Robert? - Du ved...
Ken og jeg ville også gerne have lært dig at kende.
Men du havde for travlt med arbejdet og børnene
og med at ile fra bilen til huset
og skynde dig fra huset til bilen. Så...
Hvordan fanger man en månestråle?
Stakkels Sol. Han må være så bekymret.
Han er så vidunderlig.
- Kender du Sol? - Jeg ved tydeligvis intet.
Jeg håber, du møder ham en dag.
Sol har en sjæl som Buddha og et hjerte som Moder Teresa.
Og de sjælfulde øjne altså!
Som de glimter, når man ved, han er...
Eftersom du elsker Sol så højt, kan du måske give ham hans underbukser.
Frankie.
- Tja, det kunne jeg vel. - Nej. Vi klarer det.
- Tak, fordi du kom, Lucy. - Okay.
- Jeg kan godt hjælpe. - Vi hilser ham fra dig.
Nej. Giv ham et knus.
I guder. Lad os få det overstået og komme væk.
- Hvad? - Det er bare... anderledes.
Vil du gå?
Hvorfor står sofabordet og svæver?
Og den stol ligner noget fra et ormehul og Tang-dynastiet?
Alt er bare forkert.
Og sofaen ligner den afskyelige snemand.
- Det er Sols, ikke? - Ja. Han elsker den.
Den bør stå ved vinduet eller... smides ud af vinduet.
Jeg har endda syet en dum lomme til hans læsebriller.
Som han aldrig brugte, fordi de altid lå under en sofahynde.
Sol skrev ikke brillerne på listen,
fordi han tror, han har sit reservepar, hvilket han ikke gør,
for de ligger altid under hans yndlingspude.
Værsgo!
Det er et cirkusnummer, som kun få ville være interesseret i.
Deriblandt mig. Lad os komme af sted.
Nej, du bliver hernede. Jeg ordner det ovenpå.
- Tak for kaffe. - Der står en brun sweater,
Xanax, tandbeskytter.
- Jeg håber, den ligger i et etui. - Xanax'en er ikke ovenpå,
for den gemmer han med sin medicin,
som står ved krydderierne i køkkenet.
Det er lige så normalt som en poncho på en veloursofa.
Og den brune sweater ligger i cedertrææsken i skabet,
så den lugter som hytten, hvor han læste Forbandede Ungdom.
- Det er løgn. - Pokkers, viden, forlad mit hoved!
Vi får ikke refunderet det hele, men måske noget af det.
Lad os pynte lidt på hjerteanfaldet.
Sige, de måtte operere igen, fordi de glemte en cola-dåse.
- For meget. - Snapsglas. Terning.
- Butterfly. - Spiller de hasard på en hjuldamper?
Jeg ringer til leverandørerne, mens I tager gæsterne.
Tager du ikke gæsterne,
for folk kender dig bedre end mig?
Præcis!
Gæsterne vil ikke tale med dig,
og så går det hele hurtigere.
Det er hårdt, men fair. Du er klogere, end jeg havde troet.
Selvom jeg tvivler på, at dengsemor får en rød øre
fra de store, stygge, mafiarelaterede leverandører.
Storesøster udfordrer.
Jeg gør, som da jeg slog dig i at blive formand for ungdomsklubben
ved at udnytte mit søde smil og småkager,
mens du var truende og lovede at sutte den af på alle.
- Kom så. - Jeg gjorde det da ikke.
Jeg kunne ikke nå det før valget.
Hej.
Læste du mit skuespil?
Gav du mig et skuespil?
Har du ikke læste det endnu?
Hvad handlede dit skuespil om?
Så søde.
Koldt.
Se lige dem.
Små babyskeer.
Hvad laver du?
- Hvad tror du, jeg laver? - Du stjæler fra vores eksmænd.
- Sladrer du? - Nej.
Tag en ske, så jeg ved, du er med på den.
Jeg sladrer ikke, fordi du ikke gør det,
fordi det er ikke noget, man gør.
Kom nu!
De får en masse nye ting til deres bryllup, og vi får ingenting.
Jeg troede, du ville hjem.
Ja, men fortjener jeg ikke godtgørelse for mine ydelser?
Jeg får normalt 300 dollar per vielse. Plus drikkepenge.
- Giv mig dem. - Nej. Det gør mig så glad.
- Jeg er ligeglad. Kom så. - Giv slip.
- Frankie, kom så! - Giv slip!
Er det hospitalet?
Sol mangler sine ørepropper.
Som ligger ved akvariet, så han husker at fodre fisken,
før han går i seng.
Fint. Jeg henter dem.
Vent. Op mod væggen.
Du kan jo lide det.
- Helt ærligt? - Jeg savner jer allerede.
Så pengene, vi skylder, er for en speciallæge,
vores kirurg tilkaldte under min mands operation,
- som ikke er i vores netværk? - Det er korrekt.
Som vi ikke kendte og aldrig havde mødt.
Det er korrekt.
Men havde vi kendt til lægen,
i det tidsrum det ville have taget os
at blive afvist af forsikringen, ville min mand være død!
Men så ville I ikke skylde 35.000 dollar.
Hør, min mand fik et hjerteanfald.
Ser han regningen, får han et til, hvilket ikke må ske,
for han skal komme sig, for der er nogle ting,
som vi skal tale om... som jeg ikke kan tale om...
Men lad os bare sige, at det er meget interessant!
Hvad, hvis vi nægter at betale?
Interessant spørgsmål.
Ingen har været kloge nok til at prøve det.
Faktisk ville hospitalet sagsøge jer og konfiskere jeres løn.
Hvis tur er det?
Ja, brylluppet er aflyst. Ja.
Du skal ikke komme. Hej, hej.
Nej, du må hygge dig, Spencer.
Og sikken fornøjelse, det har været
at arbejde med en, der er så professionel.
Jeg giver dig fem stjerner lige med samme.
Okay, i lige måde. Hej, hej.
Blomsterhandleren refunderede 40 procent.
Ny ven. Fang fluer med honning.
Deres mor var jo også syg af det samme.
Men med propper. Det må have været hårdt for Dem, mrs. Mathison.
Jeg har ringet fem op. Hvor mange har du ringet til?
Det her er den første. Hun er meget følelsesladet.
Ja! Restauranten refunderer alt bortset fra depositummet.
Vent. Hvad med alt maden, som de har lavet?
Går den til spilde?
Åh, nej. Det glemte jeg helt!
Nej, jeg gjorde da ej.
Den går til det herberg for hjemløse, som far og Sol støtter.
- Tag den! - Okay.
Du er mor til fire. Hav lidt selvrespekt.
SÅDAN UNDERSØGER DU DIT EGET BRYST
Hej.
- Fik du det? - Hvad? Dit skuespil?
Min hotdog.
Det er vist ikke en god idé.
Damen sagde, jeg godt måtte.
- Hvad for en dame? - Ella Fitzgerald.
Okay, jeg har vist det hele.
Fandt du resten af dine ting?
Frankie?
Helt ærligt.
Hold op.
Hvor er tingene på Sols liste?
Hvor skulle jeg vide det fra? Jeg strejker.
Jeg ligger med bunden i vejret.
Det overrasker dig måske, men vi er i krisesituation.
I går var en krise. Nu mangler Sol bare sin medicin mod blødende gummer.
Du har opført dig som en surmulende teenager hele dagen.
- Ja, ja. - Nej, helt ærligt.
Du er nødt til at droppe noget af det her.
Det prøver jeg også.
Jeg havde det næsten godt efter brylluppet, og hvad gør du?
Slæber mig tilbage til det her helvede.
Nej, det er et sted. Et hus, hvor folk bor. Ikke andet.
Jaså? Du begyndte at dirre, da du trådte ind.
Du har heller ikke lyst til at være her.
- Hvad, jeg vil, er lige meget. - Det betyder skam noget.
Du føler dig så skideforpligtiget, og hvorfor det?
- Det nytter jo ikke noget. - Skal vi virkelig svare
på alle eksistentielle livsspørgsmål lige nu?
Nej, ikke alle.
Men hvad med det her: Hvad vil du?
- Hvad? - Lige nu. Præcis i dette øjeblik.
Selvfølgelig. Jeg er ikke overrasket.
Du har ikke engang ét sølle ønske.
Fint.
Grace?
Grace!
Hjælp mig lige!
Pis.
Hej. Er det Finn eller Fergus?
Jer begge to. Jeg har to i sækken.
Ja. Vi har gemt Roberts værdigenstande fra sygeplejerskerne.
Det er lige meget, hvor filippinsk hun er, tante Irma.
Ja, nogen stjal hans sokker,
- men det døde onkel af. - Læg på.
- Vent... - Hej, tante Irma. Farvel.
Og tante Irma? Få styr på det racistiske pis, okay?
- Se nogle dokumentarfilm. - Hvad fanden?
Beklager, men du taler for meget.
Vi skal tale med 60 mennesker. Ved du hvad?
Du duer ikke til det her.
Jeg sender bare en fælles e-mail til alle bryllupsgæsterne.
- "Hej med jer. Bryllup aflyst." - Det er for meget.
- Lad mig gøre det. - Hvad?
Nej. Du kommer bare med det der sødsuppesnak.
- Jeg er bare menneskelig. - Nej, du er en kylling.
Men kom bare til sagen, kylling!
- Vil du til sagen? - Ja.
Så lad mig komme til sagen!
Hvad med "Kære elskede gæster, Sol knaldede Frankie,
og Robert fik et hjerteanfald, fordi han spiser pølser.
Det er ikke et bøsse-udtryk. Han spiser virkelig mange pølser.
Men alt er gået i kludder, fordi de er blevet gift.
Bryllup aflyst. Send gaver. Fuck jer!"
- Tilfreds? - Ja.
Nej...
Hvad fanden?
Hej.
Kom her.
Hvorfor tog du alle de stoffer?
Det var vel, fordi...
jeg kun kunne lide mig selv, når jeg tog dem.
Hvorfor kom du ikke til mig?
Jeg...
vidste ikke, at jeg kunne. Jeg...
Det kan du altid.
Hold op.
Okay.
Den dårlige nyhed er, at e-mailen blev sendt.
Den gode nyhed er, at den blev rettet automatisk.
Du godeste, hvad stod der så?
"Kære elskede Guzzle,
Vin Diesel knaldede Frankie, og Robert hatte tilfælde
for at fise pølser i Californien hver dag."
Hvor er jeg lettet over, at Vin Diesel knaldede min mor.
- Okay. Det er okay. - Det var virkelig skræmmende.
Pyha, ør i hovedet.
Kom nu.
Det, du sagde om at sagsøge, fik min opmærksomhed.
Så jeg snakkede med et par stykker, og ved du hvad?
Alle, jeg mødte, skylder hospitalet penge.
Hvordan kan det være? Hvordan kan det ske?
Efter det ikke er mit juridiske speciale
tjekkede jeg med en kollega, der arbejder med lægesjusk,
og hun sagde, at der dels er et hav af regnskabsfejl,
og dels har I slået rekord i uventede regninger
og i at føre sag mod patienter,
og jeg er sikker på, at det ifølge loven om sygeforsikrings
paragraf 7-8-9-5-4 strider mod reglerne.
Sjovt. Det er godt nok ikke mit speciale,
men jeg har lært så meget i dag, at jeg vil udvide mit virkefelt.
Hvad siger du?
Måske ender det med et gruppesøgsmål, hvor jeg repræsenterer de her mennesker,
og vi sagsøger hospitalet for rub og stub?
Jeg henter min chef.
Dine restriktioner betyder intet. Mine fødder kan flyve.
Flyv, fødder.
Tykke pingviner uden flyveevne.
Ja. Jackpot.
Jeg troede, du var gået?
Du har vel brug for et lift.
Hvordan slap du fri af den tingest?
Jeg nørklede mig fri med Sols lommekniv,
som han gemmer sammen med jordnøddesmør og kiks,
og det ved jeg kun, fordi jeg kender ham så godt.
- Det er ironisk. - Forbistrede viden.
Forlad mit hoved, og bliv væk.
- Forsvind. For evigt. - Hold lige glasset?
Jeg er nødt til at flytte puffen.
Det er så forkert, det driver mig til vanvid.
Hvorfor nogen vil anbringe en...
Derfor står sofabordet så langt væk.
Og derfor står ottomanen her.
Så de kan sidde her.
Under det her tæppe med fødderne oppe. Sammen.
Det er ikke helt forkert.
Her bor bare to mennesker, som er dødligeglade med,
hvor tingene står, så længe de sidder ved siden af hinanden.
Det er hyggeligt.
Sådan var her ikke, da jeg boede her.
Tak.
Undskyld, jeg overreagerede.
Det er okay.
Du havde ret i, at jeg ikke havde et ønske.
Men ser du,
jeg har ingen øvelse i det, fordi jeg ikke ønsker mig noget.
- Det har jeg aldrig gjort. - Ikke engang på din fødselsdag?
Nej. Det er for stressende. Alle vil have kage.
Ikke engang da du var barn?
Jeg ville gøre det, når alle var gået, men det gjorde jeg aldrig.
Og så blev det lettere ikke at ønske.
Ja, uden ønsker bliver man jo heller ikke skuffet.
Netop.
Du bør måske begynde inden din sidste salgsdato.
- Hvordan? - Hvis jeg skulle gætte,
ville jeg sige skimmelsvamp eller en misfornøjet tjener.
Din...
Så?
Hvad? Et ønske?
- Må jeg begynde i det små? - Selvfølgelig.
Okay.
Jeg ønsker, jeg ikke behøvede at slæbe alt det her på hospitalet.
Se, det er et ønske, vi kan gøre noget ved.
Jeg siger også undskyld for, jeg drak al likøren
til Thanksgiving og gav Brianna skylden.
Tja, hun gjorde så meget andet.
Ja, men hun stjal ikke dine cigarer og solgte dem videre. Det var mig.
Jeg satte ild til dit skur, stjal Jomfru Maria fra dit krybbespil...
Sådan. Nu har du sagt undskyld.
- Hej, skat. - Du er vågen.
- Der er min mand. - Hvordan har du det?
- Jeg har det fantastisk. - Hej.
Jeg har savnet dig.
Du fik da loppetjansen.
Jeg var heldig.
- Hej, far. - Her er mine børn.
- Du er vågen igen! Jeg var... Undskyld. - Hvad?
Er du okay?
Ja. Ja.
Det er bare lidt kramper fra babyerne, som jeg venter.
- Babyer? Skal du have tvillinger? - Vent. Er du gravid?
Hvorfor sagde du ikke noget?
Jeg ville ikke stjæle dit medicinske rampelys.
Giv os et knus! Åh, skat.
- Det er mor. - Hør...
Du siger ikke noget om babyerne!
- Jeg siger det senere. - Okay.
- Tak. - Mazel tov.
Hej, skat.
Tak, Lucy!
- Du er en god ven. - Det var så lidt.
Hvordan har far det?
- Han har det godt. - Godt. Hør her.
Vi gør det noget andet.
Vi sender en ven med Sols ting, så kører jeg Frankie hjem.
Via Del Taco.
Få noget søvn, mor.
- Vi elsker dig. - I lige måde.
Vis mig det igen.
Ja, ja.
Hvorfor arbejder du ikke på McDonald's?
Jeg har aldrig elsket dig højere.
Det ved jeg godt. Mit barnebarn lærte mig det.
- Er du klar? - Vent. En ting.
Jeg kan sige "bullshit" på amerikansk tegnsprog.
Kan du se tyren?
Nu er jeg klar.
Mine nussebasser. De er tilbage.
Tak. Tak.
Hvem er Vin Diesel?