Jeg sover ikke... Jeg maler.
Det ser ud, som om du sover.
Jeg søger hen til et afslappende sted i mit sind og lader maleriet komme til mig.
Hvad er så kommet til dig?
Søvn. Sådan går det af og til.
- Hej Guy! - Jeg kan ikke snakke med ham.
- Hvad skal jeg sige? - Det er okay!
- Du må tale med ham. - Det er jeg dødgod til.
Undskyld. Jeg var lige ved at gøre nogle enchiladaer færdige.
Ærgerligt du ikke er her. Jeg ved, du elsker ost.
Jeg skal nok sms'e et billede af dem, når de er færdige.
Grace? Hun er lige rundt om hjørnet
og tager... aftenvagten... i nabolaget... du ved,
hele vagt-halløjet, hvor de træner en til at gøre det,
og de gør det om aftenen nu,
fordi det er da de kriminelle indbrudstyve kommer frem.
Jeg skal nok sige, du ringede.
Du har ret. Du var dødgod.
Du bliver jo nødt til at tale med ham på et tidspunkt.
Det ved jeg godt.
Jeg ved bare ikke, hvad jeg skal sige.
Hvorfor slår jeg op med den rareste mand i verden?
Han er morsom og venlig, og han er helt vild med mig,
plus han lugter godt.
- Der er meget at holde af ved Guy. - Det er der, og det gør jeg.
- Men du elsker ham ikke. - Det ved jeg godt.
Men hvis jeg slår op med ham,
er der en stor chance for, jeg ender med at være alene resten af livet.
Jeg ved godt, du vil være her, men...
Det skal du ikke være så sikker på, men...
Tanken om at vågne op alene hver morgen er bare helt ulidelig.
Jeg kan vække dig.
Måske handler det mere om... at falde i søvn i nogens arme.
Det kunne jeg også gøre, men du vil ikke bryde dig om det.
Du ved, hvad jeg mener.
Jeg ved, hvad jeg bør gøre.
Jeg ved bare ikke, om jeg kan gøre det.
- Så bliver du nødt til at vlogge. - Hvordan skulle det kunne hjælpe?
Hvordan kan det undgå at hjælpe?
Du bliver din egen terapeut,
og når du virkelig involverer dig i processen,
ender du med at sige nøjagtigt, hvad du har brug for at høre.
- Måske hvis jeg først bliver rigtig fuld. - At vlogge, når man er fuld,
ender altid med nonsens.
Men hallucinerende stoffer...
Jeg har noget ayahuasca, der vil slå benene væk under dig.
Gæt, hvad jeg gjorde i dag?
Jeg fandt de vaser, du ville have til blomsterne.
Fint. Jeg har betalt fotografen,
og jeg fandt dine manchetknapper i dit Pringles-dåse-pengeskab.
Hvorfor opbevarer du forresten den tingest i strømpeskuffen?
Det er lidt åbenlyst.
De vil ikke finde, hvad jeg har i min Heineken-bankboks,
- for den er i køleskabet. - Bare ikke... ikke så hurtigt, tak.
Pigerne kommer i morgen for at ordne borddækningen,
og her er din liste for i dag.
- Okay, Grace. - Altid morsom.
- Har du skrevet ægteskabsløftet? - Ih, altså!
Seks dage.
Er du sikker på, vi behøver at skrive vores eget løfte?
Det er trods alt noget særligt at være del af en tradition,
der har stået på i tusindvis af år.
Ja, hvem ville ikke være del af en ældgammel tradition
baseret på misogyni og homofobi?
Men du er så god til at beskrive dine følelser osv.
Du får det store bryllup, du ville have, og det har jeg det fint med.
- Men vær nu sød, og lad mig få det her. - Okay.
Hvad, hvis det, jeg føler mest inderligt, ligner et digt af Yeats ret meget?
Det er det ikke!
- En af Shakespeares sonetter? - Nej!
- Et Hallmark-kort? - Jeg hører ikke længere efter!
- Hvordan gik det? - Det gjorde det ikke.
I spiste middag og så to film.
Lod du ham... bare gå i seng?
Han var i så godt humør, og han havde aldrig set Alene Hjemme.
I morgen tidlig, jeg lover det.
- Efter hans morgenmuffin. - Ih, altså!
Hvad foregår der? Hvorfor er alle oppe?
- Er der fest? - Ja. Vil du have en muffin?
Vent, hun sagde ikke: "Sig godnat, Frankie."
Glem det.
Vil du have en gaffel?
Jeg drømte lige, at lasagnen spiste mig.
Nå, men hvem spiser hvem nu, lasagne?
Der er noget, jeg gerne vil tale om.
Fint.
Okay. Det er bare...
Jeg er så...
Har du nogensinde fået at vide, du er en vidunderlig mand?
Jeg tror, du fortæller mig det nu, ikke?
For det er du.
- Du... du er rar og hensynsfuld... - Åh, nej. Det her tyder ikke godt.
Du fortjener en, der er...
Jeg er bare ikke sikker på, vi befinder os på samme stadie i livet.
Ja, jeg vidste det.
Jeg fortalte dig, jeg var forelsket i dig. Jeg vidste, det var for tidligt.
Nej, du var bare modig.
Og du er så ærlig angående dine følelser.
Du har så mange vidunderlige egenskaber.
Super. Så kan du skrive en anbefaling.
Ih, altså!
- Er der en anden? - Nej, selvfølgelig ikke.
Det... det er bare det, at jeg lige er kommet ud af 40 års ægteskab,
- og jeg ved ikke, hvad jeg vil. - Ja.
Og du har brug for tid til at finde ud af det. Ja, jeg forstår det godt.
Jeg vil ikke påstå, at jeg ikke er såret.
- Jeg er virkelig ked af det. - Ja, det er jeg også.
Og jeg...
Og jeg vil ikke lade dig tage håbet fra mig at... du ved,
- du måske en dag i fremtiden vil... - Absolut.
Godt. Men du bør nok ikke vente for længe, for vi er i 70'erne.
Jeg går ovenpå, klæder mig på, og så går jeg.
Lad nu være! Det er midt om natten.
Med din natteblindhed...
Gjorde du det? Er det overstået?
Græd han? Græd du?
Du græd naturligvis, for du græder over alt.
Åh, gud! Smed han dig ud af dit eget soveværelse?
Er det derfor, du ligger på sofaen?
Nej, han smed mig ikke ud af mit eget soveværelse.
Jeg gjorde det frivilligt.
- Han var virkelig nobel. - Det ord har du aldrig brugt før.
Nej, det tror jeg heller ikke.
Men det var han.
Så hvordan har du det?
Jeg er virkelig ked af, jeg sårede ham.
Opfør dig naturligt.
- Hvornår har jeg... forstået! - Hej.
Der er du jo. Hej!
Hvor ser du smuk ud.
Jeg ledte efter dig overalt. Hvordan går det?
Hør, jeg ved, det er meningen, vi skal købe jakkesæt i dag, men ved du hvad,
der er en skrædder fra Milano. Han kommer kun til San Diego et par gange om året,
og han er her i dag. Utroligt, ikke?
Hvad siger du så? Jeg ringer til ham, og så kan vi tage derhen sammen.
Ved du hvad? Jeg tager et brusebad og så...
Battleship-omkamp senere, okay?
Jeg... Jeg fatter det ikke.
Måske er du ikke så god til at slå op.
Gjorde du det på engelsk? Sagde du det højt?
Var han der?
Jeg slog op med ham!
Det er umuligt at fortolke, hvad jeg sagde, på nogen anden måde.
Vi slog op!
Nå, men på et tidspunkt mellem i aftes og her til morgen, blev I slået sammen igen.
Det, vi bærer vidne til, er benægtelsens utrolige magt.
- Det tror jeg ikke. - Det tror jeg.
Og jeg er autoriseret amatørpsykolog.
Det var mig, der diagnosticerede Buds madproblem.
- Misdiagnosticerede. - Det ved vi ikke endnu.
Men jeg er sikker på det her.
- Hvad snakkede vi om? - Guy.
Nå, ja. Du er nødt til at slå op med ham.
Jamen, det gjorde jeg... i nat... over lasagne.
Han sad lige der, og jeg stod lige her.
Stop, alle sammen. Stop.
Jeg er også autoriseret amatørdetektiv.
Og jeg tror, jeg har fat i noget. Husk din træning.
Jeg kvæler dig med blenderledningen!
Han spiser, når han tager Ambien, og han husker det aldrig næste morgen.
- Åh, gud, du har ret! - Det var et Ambien-brud.
Han husker det ikke.
Hvis han ikke kan huske det...
Du bliver nødt til at slå op med ham igen.
Hvem sker det nogensinde for?
Jeg er ked af, du må give afkald på mit selskab under denne krise, men jeg må gå.
Flyttedag.
Skal jeg ikke hjælpe dig? Jeg ved, du har gruet over det.
Jeg tager min LabelMaker med.
Jeg har allerede din LabelMaker, og jeg troede, jeg ville grue det,
men mit grænsesættende arbejde med Sol har været så produktivt,
og jeg er parat til at få det overstået.
Du har derimod et forfærdeligt anliggende at klare.
Skal jeg blæse lidt af mit mod i munden på dig?
Ellers tak.
Lad os sætte Gabby ved skraldebordet sammen med fætter Ricky.
Jeg er ikke sikker på, jeg bryder mig om ordet "skraldebordet."
Tro mig, far. Du må have et skraldebord.
Du får også brug for et fulde-hjørne og et desperations-anneks.
Hvilket, jeg stadig mener, bør være ét stort bord.
De fulde og desperate finder altid hinanden i sidste ende.
Okay. Jeg tror, det er alle.
- Er du glad, far? - Glad er så meget sagt.
Godt nok.
Så hvordan går det med at skrive løftet?
Var det Sol, der bad jer om at spørge mig?
Ja, se, hvor mange gange.
- Det går ikke så godt. - Lad os se, hvad du har.
Sol... Gad vide...
Det er alt, hvad jeg har.
Så slutningen løber lidt ud i sandet.
Kom nu. Nu sker der noget, venner.
Og far har opdaget bobleplast.
Jeg kan godt lide de små, men de store er også tilfredsstillende.
Den taktile feedback er fantastisk.
Hvordan har du det med alt det her?
Jeg er bare glad for, vi er sammen.
Det er jeg også!
Hvad vil du gøre med den her?
- Åh, gud! - Robert vil ikke have den.
Det vil Grace heller ikke. Den tager jeg.
Måske hænger jeg den i hendes bil.
- Fuglehus. - Ih, ja. Det tager jeg.
Det er det tætteste, jeg nogensinde kommer på at have min egen bolig.
Åh, mand! Du sagde, du havde begravet den her, mand.
- Hvad har I derovre? - Jamen...
Kan du huske, da du plejede at sige:
"Hvor er min vase blevet af?", eller "Hvad er der sket med min krystaldrage?"
Svaret er, at en af os nok ødelagde den og gemte den i den her kasse.
Er det, hvad der skete med min bedstemors lille hollandske dreng?
Hej, Hans.
Ja. Den ødelagde jeg.
Så du kendte til den her kasse.
Ja, men de vidste ikke, at jeg gjorde, så jeg er stadig en god forælder.
Nå, men ved I hvad? Jeg tager alt det her,
og jeg ødelægger det yderligere,
og så jeg vil lave en mosaik til jer alle sammen.
Det er virkelig kært.
Så er det nok bedst, jeg fortæller dig om Jim Croce-tallerkenen.
Du gode gud, du skyldte skylden på børnenes babysitter.
Nellie.
Jeg tror ikke, I forstår.
Sols taler til julefrokosten får folk til at græde...
De får mig til at græde, mig!
Vi må finde ud af, hvordan landet ligger.
Hvad laver du?
Det hedder oppositionsundersøgelse. Vi vil finde Sols løfte.
Nej, det kan vi ikke. Nej.
- Jo, vi kan. - Absolut ikke!
- Det her kan jeg ikke tage del i. - Fandt dem...
i en mappe, der snedigt nok hedder "Løfter".
Mal, se lige det her.
- Hold da op! - Ja, ikke?
- Åh, gud! - Ja, ikke?
Du godeste.
Den del med den gamle mand og ænderne på bænken i parken.
Han elsker dig... virkelig meget.
For pokker!
Så er det klaret.
Huset er parat til familien Chin.
Skal jeg efterlade dem lidt salvie,
så de kan komme af med vores besværgelser?
- De er alle sammen gode. - Ikke nødvendigt.
Supertrist diskoteksfest?
Jeg kom bare til at tænke på, da du og Coyote holdt fest,
kom jeg ned i min pyjamas og gjorde sådan her for at fortælle alle,
at det var tid til at tage hjem, kan I huske det?
- Ja, far. - Virkelig traumatiserende.
Vi har gjort det ret godt, jeres mor og jeg.
- Det har I afgjort. - Ja.
I må ikke stoppe, vel?
Ikke for noget, men jeg har en date med en, jeg aldrig vil ende med.
Jeg har ingen planer, men han kører mig rundt.
- Selvfølgelig. - Gå bare. Af sted.
Vent. Inden I tager af sted,
hvad med, at vi tænder sabbat-lyset for sidste gang?
- Ja, ja. - Selvfølgelig.
- Det ville være rart. - Jeg elsker ritualer.
Jeg fatter ikke, det er sidste gang,
vi vil gøre det her sammen i det her hus.
I drenge kunne tænde lys hjemme hos jer.
- Ja, det kunne vi. - Ja, det vil vi afgjort gøre.
- Det bør vi gøre. - Det er, hvad jeg lige sagde.
Undskyld.
Det er i orden. Jeg klarer det. Tag bare af sted.
Okay.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker jer.
Jeg havde glemt...
hvor sød luften er, når vi alle fire er samlet her.
Ja.
Og nu... vil vi aldrig...
Jeg ved det.
Jeg har så meget kærlighed for jer alle, mit hjerte...
- Gør ondt? - Ja.
- Undskyld. - Nej, det er okay.
Det er i orden.
Okay, hvordan går det?
Jeg tror, jeg er på rette spor.
- Må vi se det? - Nej! Det er ikke klart endnu!
Er det okay?
Det er godt.
- Det er... - Ni sider med hidtil'er og deri'er.
Det er sådan, jeg føler.
Det er bare en smule koldt. Du kalder det Robert v. Sol.
V'et står for vielse, det er morsomt.
Det er en vits. Vi er jo advokater, ikke?
Jeg er forvirret. Vil du have, han skal skrive under?
Hold op, så slemt er det ikke.
Jamen, hvad med appendikset?
Det er ren komedie.
Du mener her... hvor du anfører præcedens.
Det er et godt argument.
Sagsøger du ham for hans kærlighed?
Jeg sagde jo, det ikke var klar.
Okay. Skal jeg bare...?
Nej, det er ikke godt.
Det er værre.
Det er vanvit...
Jamen det er bedre.
Hej. Jeg er her for at tale om Guy,
der er en absolut fantastisk kæreste,
og jeg opfører mig bare som en vanvittig person. Hvorfor ville jeg slå op med ham?
Jeg mener, så det er ikke perfekt... men hvad er det?
40 års ægteskab med en homoseksuel?
Det er meget bedre med Phil... Jeg mener med Guy... med Guy...
Hold da op...
Jeg kan ikke huske, hvornår jeg sidst har nævnt det navn.
Phil!
Du forbarmede, det var ellers noget.
Det var alt.
Og den måde, hans...
Den måde, hans øjne rynkede på, når han grinede...
Og jeg kunne få ham til at grine.
Den måde, han kyssede mig på.
Det vil jeg have.
Guy er ikke sådan.
Nogen gange siger man de ting, man har brug for at høre.
Jeg hader, når Frankie har ret!
Jeg er pæn, når jeg græder.
Jeg kommer virkelig til at ligne en idiot deroppe,
og jeg ender sikkert ved skraldebordet.
Okay, hængehoved...
læs det her.
Kun de dele, der ikke er streget over.
Det ser ud, som om NSA virkelig har censureret det.
Det er kun mig, far.
- Har jeg skrevet det her? - Ja, du har.
Enten det, eller også er jeg forelsket i Sol.
Flot klaret, min pige.
Virkelig flot klaret.
- Bliv ikke forskrækket. - Åh, gud.
Du kunne have givet mig et hjerteslag.
- Jeg forsøgte at undgå at skræmme dig. - Nå, men du er forfærdelig til det.
Hvad fanden laver du her, og giv mig din nøgle tilbage.
Hvad laver du her?
Jeg...
ledte efter Frankie.
Jeg troede, hun var sammen med dig.
Kom hun ikke... Bør jeg være bekymret?
Nej. Jeg var sammen med hende.
Det er jeg bare ikke... lige nu.
Da hun forlod huset, fik jeg ikke en chance til at sige farvel.
Hvad foregår der?
Hvorfor leder du efter Frankie? Skændtes I?
Nej, vi skændtes ikke.
Vi skændtes ikke,
snarere det modsatte af at skændtes.
Er det en gåde?
For jeg har lige slået op med min kæreste, og jeg er ikke i humør til...
I var i seng sammen.
Åh, gud!
Du var i seng med hende! Hvordan kunne det falde dig ind?
- Jeg tænkte ikke klart. - Ikke med din hjerne!
- Åh, gud! - Det var ikke med vilje!
Jeg tog ikke derhen med henblik på... Det skete bare.
Nu gik det hende lige så godt.
Kan du ikke forstå, hvordan det her kommer til at give tilbagefald?
Du er sådan et fj... Sådan et...
Fjog? Er det ordet, du søger...
For det er det, jeg er.
Ved du, hvad det betyder? Foragtelig person.
Jiddisch for penis.
For længe siden mente jeg ellers, jeg var nobel.
- Det er en person med integritet. - Jeg ved godt, hvad det betyder.
Jeg ved ikke, hvad der gik af mig.
På ethvert sprog, så forstår jeg ikke dig eller noget af det her.
Jeg mener, det virker, som om alle vil danse med Sol'en.
Jeg mener, du er en pæn mand, men helt ærligt?
Jeg fatter det ikke.
Måske er det, fordi jeg elsker meget højt
og fra mit hjerte. Det kan folk fornemme.
- Jeg er ligeglad! - Okay.
Hvorfor er du her?
Jeg vil sikre mig, Frankie er okay.
Jamen jeg kan stort set garantere dig, hun ikke er det.
Gå hjem. Jeg skal nok tage mig af Frankie. Du har gjort nok.
- Ved du, hvor hun er? - Jeg har det på fornemmelsen.
Gå hjem... Nu!
Det kan jeg ikke.
Du er 72 år gammel, opfør dig som en voksen mand.
- Vil du fortælle Robert det? - Vil du?
- Han vil aldrig tilgive mig. - Det ville jeg ikke bebrejde ham for.
Hvad er dine valgmuligheder? Enten fortæller du ham sandheden,
eller også starter du dette ægteskab, ligesom du tilbragte de sidste 20 år.
Jeg ved det.
Så hvad vil du være resten af livet?
Nobel? Eller et fjog?
Jeg arbejder.
Sandslottet er ret imponerende.
Jeg bygger mit drømmehus.
Jeg har et problematisk tårn, så du må undskylde mig.
Jeg er lige kommet hjem og fandt Sol i vores stue.
Han ledte efter dig.
Så jeg gik i seng med ham for at se, hvorfor der var så meget ståhej.
Drop det der.
Er du vanvittig? Hvorfor gjorde du det?
Du havde gjort så store fremskridt med at sætte grænser
og holde dig væk og... du kom videre.
- Hvad tænkte du dog? - Jeg tænkte slet ikke.
Jeg var hjemme hos min familie. Jeg var sammen med ham.
- Jeg havde bare en masse følelser. - Hvilke følelser?
At... måske var det ikke forbi, måske var der stadig håb.
Din mand siger, han er forelsket i en anden mand,
og du tror, der stadig er håb?
Jeg sagde ikke, det gav mening.
- Så forklar det! - Jeg ved ikke hvordan.
- Er der håb? - Nej.
Det er der ikke.
Hvad der skete med os, er...
det føltes forkert, som om vi ikke længere passede sammen.
Det er forbi.
Jeg elsker ham stadig, men det er forbi.
Det er jeg virkelig ked af.
Det gør virkelig ondt, gør det ikke?
Virkelig meget. Og jeg føler mig så dum.
Du vidste, det var forbi for seks måneder siden. Jeg indså det vist først i dag.
Du har været ret god til at vide, hvad jeg burde gøre.
Det er du generelt... fandens også.
- Ja, det er sandt. - Jeg slog op med Guy.
- Ved han det? - Ja, han ved det.
Og dit kamera-telefon-web-FaceTime-ting virkede faktisk.
- Det er forbavsende, ikke? - Det var det.
Lige pludselig boblede denne mand, jeg havde været sammen med, op.
Jeg havde ikke tænkt på ham i årevis.
Hvad fik dig til at tænke på ham?
Det fik mig til at indse, hvordan det kunne være, og hvordan det ikke var sådan,
og det skal du have tak for.
- Jeg er glad for, jeg kunne hjælpe. - Nej, helt ærligt.
Gid du havde en som dig til at hjælpe dig, men det har du ikke. Du har kun mig.
Fedt, den blinde fører den blinde.
Jeg tror, du er mere blind. Afgjort mere døv.
Men her er vi så og sidder i det samme sand.
- Ja. - Kom, lad os gå hjem.
Vil du bare efterlade det her?
Det er ikke det første hus, jeg har forladt i dag!
Du ved, den lækkerbisken, du nævnte,
om den mand, du var sammen med...
- Fortæl mig noget mere. - Måske en anden dag.
- Måske i aften over varm kakao. - Vi får se.
Sol, jeg elsker dig for, hvem du er,
og hvem jeg er sammen med dig.
Fra i dag af forener jeg frit
og glædeligt mit liv med dit.
Hvor end du går, går jeg også.
Hvad end du står overfor, vil jeg stå overfor.
Jeg vil pleje dig, hvis du bliver syg.
Jeg vil trøste dig, hvis du bliver ked af det.
Jeg vil bade i din glæde.
Jeg er helt og aldeles din i al evighed.
Jeg tager dig som min partner i livet,
og jeg vil ikke give mig selv til nogen anden.