Hei, Brandy. Ovatko he täällä?
Soita klo 9. Sano, että kissa sairastui.
Olen odottanut tätä.
- Niin minäkin. - Eivätkö pojat vielä tulleet?
Kaiken sinäkin huomaat.
Tätä ei enää tarvita.
Odota. Millä kastike sitten pyyhitään?
En syö kastiketta.
Vodkamartini, ilman jäitä. Hyvin kuivana, kiitos.
Ja kaksi oliivia erikseen. Kiitos.
Kai tiedät, että vodka on tehty perunoista.
Alkoholilla on omat sääntönsä.
Mikähän oli niin tärkeää, että meidän piti syödä yhdessä?
Vaistoan jotakin.
Tuntuu vahvasti, että he ilmoittavat jäävänsä eläkkeelle.
Olen miettinyt samaa. Vaikka en ole "meedio".
Et tiedä sitä.
Tiedän. Koska kukaan ei ole.
- Toivon, että he tekevät sen. - Niin minäkin.
Ei alkupaloja, ei jälkiruokaa.
Kuinka voit?
- Terve, Grace. - Terve, Sol.
Herkullisia simpukoita. Ja rapu. Hyvin tuoretta.
Ja kolmenlaista kastikettakin.
Katsokaa tätä osteria.
Tajuavatko ne asuvansa omassa lusikassaan?
Olemme syöneet samoja meren herkkuja satoja kertoja.
- Sol on vähän hermona. - Tapahtuiko töissä jotakin?
Itse asiassa meillä on teille asiaa.
- Eikö niin, Sol? - Hyvä on.
Kuten tiedätte, me paranemme iän myötä.
Tästä voi alkaa jännittävä luku, jonka avaamme -
elämän kirjasta.
Elävä ja täynnä mahdollisuuksia.
Ja muutos.
Frankie itse sanoo, että muutos on aina hyvästä.
Etenkin, kun olemme aloittamassa tätä uutta lukua elämässämme.
Se luku on kohta ohi, ellet pääse asiaan.
- Minä teen sen. - Ei.
Ei se mitään.
Pyydän, Sol.
Sol yrittää sanoa...
Minä jätän sinut.
Ja hän jättää sinut.
Meidän elämämme seuraavan luvun takia.
- Sinä jätät minut? - Kyllä.
- Kuka se nainen on? - Se ei ole sitä, mitä luulet.
- Se on mies. - Anteeksi, kuinka?
Se on Sol. Olen rakastunut Soliin.
Rakastamme toisiamme.
- Minun Solini? - Sinun Solisi.
Oletko homo? Ja tämän kanssa?
- Olen rakastunut häneen. - Herran tähden.
Eihän tässä ole järkeä.
Olette liikekumppanit, ette rakastavaiset. Ystävät.
Kuinka kauan sitä on jatkunut?
No, siitä on jo...
- En tiedä tarkalleen. - 20 vuotta.
Ettekö keksineet parempaa aikaa kertoa meille?
Kuten joskus kuluneen kahden vuosikymmenen aikana?
Minua oksettaa.
- Olen pahoillani. - Miksi nyt?
- Haluamme mennä naimisiin. - Naimisiin?
- Nyt sen voi tehdä. - Tiedän. Emännöin varainkeruujuhlaa.
Voi luoja. Tämän takia te toitte meidät tänne.
Et halunnut, että järjestän kohtauksen.
Luulit olevasi turvassa täällä.
Senkin selkärangaton kanalja!
- Älä tee noin. - Anteeksi. Katsooko joku?
Haluako kohtauksen? Saamasi pitää.
- En halunnut mitään kohtausta... - Kusipää!
- En usko tätä todeksi. - Hengitä.
Hengitä. Sisään kaksi, kolme.
Ota kätesi pois rinnaltani.
Niinpä tietenkin.
Olen pahoillani, Frankie. En osannut hoitaa asiaa.
Löysit sitten pahimman mahdollisen tavan.
Kaikkea ei voi hoitaa hyvin.
Miten kertoa naiselle, jota on rakastanut 40 vuotta, että kaikki on ohi?
- Haluan olla onnellinen. - Et halua.
Elä tämä elämä. Pysy surkeana. Voin kertoa jotakin.
Seuraava luku ei ole kovin pitkä.
- Siksikö hankit erektiolääkettä? - Kaikki ikäiseni käyttävät sitä.
Sinun pitäisi ehkä nukkua sohvalla.
Voisimmeko jutella hetkisen?
En tiedä. Puhumattomuus on sinun vahvuutesi.
Nyt puhun ja olen pahoillani.
En uskonut, että pahastuisit näin.
Mitä tunnetta odotit?
Luulin, että olisit helpottunut.
Helpottunut? Ihanko totta?
Sinä taidat tuntea helpotusta.
Viimeiset 40 vuotta tuntuvat petokselta.
Älä nyt. Vain viimeiset 20 olivat sitä.
Se oli vitsi.
Älä. Et saa tehdä noin.
Et saa teeskennellä, ettei tämä ole mitään.
Olet oikeassa. Se on jotakin.
Minun olisi pitänyt kertoa sinulle aikoja sitten.
Mutta ollaan rehellisiä.
Olitko koskaan oikeasti onnellinen kanssani?
Olin riittävän onnellinen.
Ei se ollut vuosisadan romanssi,
mutta olimme normaaleja.
Olimme kuin kaikki muutkin. Se oli elämää.
Minä luulin, että olisi enemmän.
Olisi helpompaa, jos olisit kuollut.
En muista, koska viimeksi nukuin ilman sinua.
En tiedä, onko niin käynyt. En muista.
Tule tänne.
Oli kurja loukata sinua.
Minä todella rakastan sinua.
Olet aina rakastanut minua sellaisena...
Sellaisena kuin olet.
Eikö olekin ironista?
- Hei, pojat. - Hei, isä.
Äiti.
- Meidän on juteltava. - Voi luoja.
Onko tämä taas interventio?
Olen ollut 90 päivää kuivilla.
Otin illalla särkylääkkeen, mutta ohjeen mukaan.
Ei tämä ole interventio.
Varmista, että tukihenkilö on valmiina,
sillä kohta tulee isku vyön alle.
Perun lasten tulon.
Ei.
He tietävät, että jotain on tekeillä.
En ole valmis puhumaan tästä heille vielä.
Oletko varma?
Olen.
Yritä olla hetero vielä yhden brunssin ajan.
Oletko sinä homo?
Onko Robert-setä homo?
Olet aina ollut värikäs tyyppi,
mutta en arvannut...
Sinä ja Robert-setä?
En pysty kuvittelemaan sitä.
Voi luoja, pystynkin.
En saa sitä silmistäni.
Miksei täällä ole terapeuttia?
- Koiran kuollessa oli. - Eikä siinä kaikki. Kerro heille.
- Eivätkö uutiset jo riitä? - He menevät naimisiin -
elääkseen viimeiset vuotensa täysillä.
Mutta ei se mitään.
Olenkin aina uneksinut viettäväni viimeiset vuoteni yksin.
Maistuuko hummus?
Mitä vittua...
- Hei, tytöt. - On tekeillä?
- Missä Mitch ja lapset ovat? - Isä, oletko homo?
Bud soitti. Koska ajattelitte kertoa meille?
Halusin viimeisen normaalin brunssin.
Aikooko joku selittää, mitä on tekeillä?
Kysykää isältänne.
Tämä vain on, mitä on.
- Hieno puhe. - Käykää istumaan.
Jos olisit joutunut syytteeseen, en olisi ihmetellyt.
Mutta tämä?
Voi luoja. Mitä sanon lapsille?
Kysy vaikka ensin: "Tiedättekö, mistä kakka tulee?"
Minäkö tässä olen syntipukki? Anteeksi, isä.
Valitan, että kuulitte tästä näin. Onhan se järkytys.
Mutta se oli tappaa minut.
Tämän takia en halunnut puhua siitä vielä.
En halunnut romahtaa teidän nähtenne.
Ei se mitään. Tällaisen asian vuoksi saa romahtaa.
Isä, me tulemme kohta juttelemaan kanssasi. Sopiiko?
Me autamme sinua selviytymään tästä.
Etsimme sinulle vertaistukea.
Ihmisiä, jotka ymmärtävät, mitä käyt läpi.
Onko tukiryhmää naisille, joiden miehistä tulee 70-vuotiaina homoja?
Mennään viikonloppuna Palm Springsiin.
Siellä on takuulla tukiryhmä.
Voisimme pelata tennistä ja mennä elokuviin.
En pysty suunnittelemaan.
Hyvä, että kahvi pysyy sisällä.
Mitä me voimme tehdä?
Ette mitään.
Miten olisi rauhoittava?
Sinä, jos kuka, selviät tällaisesta.
Puhut aina siitä, että ovi sulkeutuu
tai ikkuna sulkeutuu tai aukeaa.
Sinä itse sanoisit...
Että matka alkaa tuntemattomasta.
Ja että perhoset tulevat koteloista.
Se on vain paskaa, jota hoetaan.
Kolme kuukautta sitten hänen elämänsä oli yhtä sotkua.
No, eipä. Mikä opettaja vetää kokaa oppilaan päältä?
Eikä edes sen, jonka kanssa makasi.
Aivan. Olin ihan pohjalla.
- Mutta katso minua nyt. - Niin, katso häntä.
Hän on sijaisopettaja.
Mutta olen kunnossa. Sinun ansiostasi.
Coyote. Nwabudike.
Minun on päästävä pois täältä.
- Jumalauta! - Mitä helvettiä?
Kiitokset, rouva. Oikein hyvää päivänjatkoa.
Haista paska.
LAKIMIES ROBERT HANSON
Tuolisi saapui.
He lupasivat sen kuuden viikon päästä.
Se tuli kahdessa päivässä. Ei niin käy ikinä.
Se on vitsi. Minun ja Solin.
Yksityinen vitsi.
Nytkö sinulla on huumorintajua?
Koska hankit tämän taulun?
Noin vuosi sitten.
Haluan pois täältä.
- Entä jos minä lähden? - Ei.
En ole koskaan pitänyt tästä talosta. Lähden rannalle.
Minulla on kysymys.
Kun joku kysyy, miksi ostimme talon Solin ja Frankien kanssa,
kerron sen, mitä sanoit. Että se oli sijoitus.
Mahtava tarjous, johon meillä olisi varaa vain yhdessä.
Mutta sehän ei ollut syy?
Jos joku istuu Ryan Goslingin naamalla, se olen minä.
Anteeksi.
Mahtavatko Ben ja Jerry tehdä yhdessä muutakin kuin jäätelöä?
Mitä?
Ovatko Ben ja Jerry enemmän kuin jäätelökaverukset?
Hitostako minä tiedän?
Mikä ämmä!
Anteeksi.
Oletko sinä tuossa?
Olin joskus.
Tervehdys, sinä siinä!
Grace? Minä tässä, Daphne.
Hei, Daphne. Pitää mennä!
Antakaa yksi tuollainen pullo. Se iso.
Antakaa se iso.
Oikein hyvä. Kuulkaahan.
Mitä tupakkaa polttaisitte, jos miehenne olisikin homo?
- Newportia. - Ollut viimeiset 20 vuotta.
- Luckya. - Otan niitä.
Sol ei antanut minun polttaa. Kuinka hän voi -
tuomita, mitä panen... Asia oli niin,
että kaiken aikaa he ottivat suihin.
No, niinpä.
Tai näin oletan.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi, kuusi, seitsemän...
Ihan kohta juon tämän teen,
jonka tein peyote-kaktuksesta.
Peyote sinkoaa minut -
henkimatkalle etsimään oivallusta,
rauhaa ja hyväksymistä.
Olisin halunnut tehdä matkan -
tulevan ex-mieheni kanssa -
mutta nyt kuljen sen polun yksin.
En tiedä, minne se tie johtaa, mutta palaan muuttuneena.
Tämän lähestyvän muutoksen vuoksi
soittelin rakkailleni sanoakseni hyvästit.
Mutta kukaan ei ollut kotona, joten kuvaan tämän.
Tee voi ilmeisesti olla hyvin kitkerää.
Intiaanien mukaan puhdassydäminen
ei maista teen kitkeryyttä.
Jumalauta, miten pahaa!
Ilmeisesti minun on vielä puhdistuttava.
En kuvaa sitä.
Tässä vanha Frankie jättää kaikille jäähyväiset.
Miten hitossa tämä sammutetaan?
Mitä sinä teet?
- Mitä sinä teet? - Ei, vaan mitä teet täällä?
- Omassa talossaniko? - On tämä minunkin taloni.
En halua loukata,
mutta kun Robert kertoi, että ostamme kämpän yhdessä,
hän lupasi, että emme koskaan olisi täällä samaan aikaan.
Niinkö? Minä käskin Solin kirjoittaa sen sopimukseen.
- Ethän käskenyt. - En niin.
Mutta loukkasit minua, joten kostin.
Ole kiltti ja mene muualle.
Minun on oltava täällä. Minut tunnetaan.
- En kestä nyt ketään. - En minäkään.
Kestät. Sinulta odotetaan jotain tällaista.
Minun elämänikö saa hajota, koska olen kärsivällinen?
En sanonut, että saa. Se vain on rankempaa minulle.
Et tiedä ollenkaan, mitä käyn läpi.
Menetin parhaan ystäväni. Sinä et edes pidä Robertista.
Sinulla ei ole oikeutta tuomita minua.
Et tunne meitä.
Anteeksi. Arvostelin sinua oman näkemykseni nojalla -
enkä oikeaa sinua. Tein väärin.
Kiitos. Ole kiltti ja lähde.
Tiedätkö mitä?
En halua aloittaa henkimatkaani tällaisessa energiassa.
Joten lähden. Mutta palaan huomenna.
Jolloin olen tietenkin eri henkilö.
Toivottavasti uusi minä pitää sinusta enemmän.
Hyvästi. Sinä ja kaikki muut tuntemani ihmiset.
Jääkaapissa on jäätelöä.
Tulen rannalle, ja kuka täällä onkaan päästelemässä joogaääniä?
- Arvaan, että Frankie. - Kalkkunaa ei ollut.
Mikä se oli? Onko se Sol?
Ei. Olen syömässä, ja täällä on meteliä.
Mitä nyt, Grace?
Haluan tämän talon. Olet sen velkaa minulle.
Saat antaa sen minulle lahjaksi.
Siitä hyvästä, että olet hässinyt yhtiökumppaniasi 20 vuotta.
Anteeksi. Luulin, että sotkun ainoa valopilkku oli,
ettei minun tarvitse viettää hetkeäkään sen naisen kanssa.
Haluan tämän talon.
En ole ihan varma, mitä minun pitäisi tehdä asialle.
Varmista, että saan talon,
koska niin aion sanoa Frankielle, kun hän palaa henkimatkaltaan.
- Lopeta. - Mikä?
Tunnen sinut. Podet syyllisyyttä.
Tunnen itseni tosi syylliseksi.
Järkytin syvästi rakastamaani ihmistä.
Ja mikä tekee sen vielä pahemmaksi?
Mikä?
Olen aivan helvetin onnellinen.
- Etkö sinä tunne syyllisyyttä? - En.
En tunne enää syyllisyyttä siitä, kuka olen.
Ehkä en minäkään kohta.
Syö vihannekset.
Minä join ja oksensin.
Se ei tehoa.
Hola! Señor! Mescalito!
Hei! Perkele!
Hemmetti. Jumalauta!
Selkäni!
- Haloo. - Älä sulje!
- Mitä haluat? - Skeflaxinin.
Ei se ole mikään sana.
Se on lääke. Selkä kramppaa.
En pääse liikkeelle. Tämä pilaa koko jutun.
Missä niitä on?
Meditaatiohuoneessa pillerikorissa alttarin vieressä.
Tulen ihan kohta.
Minä tulen. Jumalauta.
- Missä olet? - Olen aavikolla.
Mutta täällä on vettä.
- Olet siis rannalla? - Olenko?
Rakastan rantaa.
Voisit asua täällä.
- Kiitos. - Mitä ne ovat?
- Lihasrelaksantteja. - Kiva.
Maailman pahinta jääteetä.
Mistä se on? Hanuristako?
Peyotesta.
- Peyo-teetä. - Mitä?
Otinko minä lihasrelaksantin peyoten kanssa?
- Ei kestä kiittää. - Mitä nyt tapahtuu?
Varaudu lievään oksenteluun -
ja elämää mullistaviin hallusinaatioihin.
Anna kaiken tulla ulos.
Tämän takia en kestä sinua.
Olet leväperäinen.
Jätät huumeita lojumaan, ja sinulla on hippiasenne.
Jokaisen pitäisi muka kuunnella sydäntään.
Ja olla sitten tyytyväinen.
Mutta kun jokainen ei ole.
Pitäisikö minun pystyä haistamaan värit?
- Se on sinun oma matkasi. - Älä jaksa.
Oma matkani.
Ja ihmettelet, miksi miehesi katseli muita.
Syytätkö nyt minua?
Ota vastuu omasta elämästäsi.
En minä ole vastuussa.
Lakkaa tanssimasta.
En tiennyt tanssivani.
Minä tein kaiken oikein.
Seisoin hänen rinnallaan yli 40 vuotta.
Kasvatin hänen lapsensa, vein hänen äitiään ostoksille.
Tein ihan kaiken, ettei hänen tarvitsisi huolehtia.
Pelasin sääntöjen mukaan.
Mikset kertonut, ettei sääntöjä ole? Se ei ole reilua.
Sinun vihasi pelästyttää hiekan.
En minä ole vihainen.
Mikset sinä ole vihainen?
Se ei ole minun tapani, vaan sinun.
Hän pilasi elämäsi ja nöyryytti sinua.
Ei siihen ollut mitään syytä. Hän vain on sellainen.
Hän valehteli kaikesta.
Hän ei osannut hoitaa asiaa.
Hän hylkäsi sinut vanhoilla päivilläsi.
- Etkö ole edes vihainen siitä? - En.
Miksi et?
Koska sydämeni särkyi.
Sinä itket.
Tässä on koko maailma.
Lopun loppu.
- Hei. - Tervetuloa.
- Missä hän on? - Tervetuloa.
Siinä hän on.
Näetkö nuo kaksi lintua?
Jeesuksen takanako?
En näe Jeesusta, mutta suunta on oikea.
Ne näyttävät rakastavan toisiaan.
- Ovatko linnut yhdessä iäti? - Kukaan ei ole.
Hei, naaras. Älä luota urokseen!
Se murskaa sinut maahan ja jättää siihen.
Pelastaudu! Lennä pois!
Sitä on varoitettu.
Olen minä vähän vihainen.
- Oletko? - Olen. Itselleni.
Oli aikoja...
Ja minä vain mietin...
Olisi pitänyt tajuta, ettei kaikki ollut...
Mutta en osannut.
Sivuutin sen.
Kävelin eilen Robertin työhuoneeseen.
Ensimmäistä kertaa -
ties miten moneen vuoteen.
Se oli siellä, näkyvillä kaiken aikaa.
Missä minä olin? En huomannut sitä.
Sol pyysi minua kerran pitämään dildoa.
Se on pahempaa.
Lähdetään takaisin.
Kyllä se onnistuu.
Minulla on kamalasti hiekkaa jalkovälissä.
- Erektiolääke. - Solin.
Minulta taisi vähän lirahtaa Ryan Goslingin päälle.
Mitä nyt?