По дяволите.
Аз съм!
Има ли някой тук?
Мамка му.
Здравей.
Здрасти.
Точно така.
Дай им да се разбере, Ели.
Добре.
Здравей.
Толкова си силна.
Тук съм, всичко е наред.
Да. Всичко е наред.
Ана?
Божичко.
Не си виновна ти.
Забавиха ни на излизане от зоната.
Гладна е.
Трябва да яде, а аз...
Не исках да я кърмя.
Срязах пъпната връв преди ухапването.
Преди.
Искам да я вземеш в Бостън.
Намери някой, който да я отгледа в безопасност.
Не мога да го направя.
И й дай това.
Името й е Ели.
Не мога.
От колко време се познаваме?
Цял живот.
Затова я вземи
и ме убий.
Не мога да те убия.
Моля те, моля те. - Не.
Моля те!
Марлийн!
Вземи я.
Дръж й главата.
Ето така.
Вземи това.
Покрий й ушите.
Ели.
Чу ли ме?
Не. Какво?
Намерих това там.
Макарони с телешко "Боярди".
Готино.
Играла ли си това?
"Богъл"? Игра на думи.
Ако ще ме биеш на нещо, това ще е.
Ами... добре.
Наближаваме.
Там има болница.
Може да е тази, която търсим.
Ясно.
Дръж я за малко.
Мерси.
Имаше китара в караваната.
Беше строшена, но ме накара да се замисля...
Може би трябва да си намеря. Не съм свирил отдавна.
Хрумна ми, че мога да те науча.
Бас ловя, че ще те бива.
Искаш ли да се научиш?
Ели?
О, да.
Ще е страхотно.
Ето какво си мисля...
Минаваме напряко през сградата,
намираме небостъргач и оглеждаме.
Не, този път си мислех да си проправим път през развалините.
Намерих динамит в караваната.
Наистина ли?
Не. Ще минем през сградата,
ще намерим небостъргач и ще се огледаме.
Но се хвана, нали?
Виж това място.
После ми говори за късмет.
Военните са бомбардирали,
но не са ударили сградата, която са опитвали да разрушат.
Няма път нагоре.
Ако те кача, можеш да пуснеш стълбата.
Може да минем оттам.
Ела. Ще те вдигна.
Добре ли си?
Да, добре съм.
Днес ми се струваш много тиха.
Съжалявам. - Всичко е наред.
Чу ли какво... - Да ме вдигнеш.
Разбрах.
Едно, две, давай!
Успя ли? - Да.
Добре.
По дяволите! Ели!
По дяволите.
Стой там!
Трябва да видиш това!
Ели?
Насам!
Ели! - Идвай!
Ели. - Насам!
Чакай де. По дяволите.
Не го плаши.
Няма.
Какво правиш?
Всичко е наред.
Ела, по-бързо.
Хайде.
Заповядай.
Ебаси якото.
Накъде тръгна?
Хайде. Хайде!
Добре.
Е,
сбъдна ли се мечтата ти?
Горе-долу.
Но гледката е страхотна.
Чуй, не знам къде е болницата.
Ще я намерим.
Разбира се. Само дето...
Може да не е зле,
но досега всичко е било зле.
Още сме живи.
Така е.
Само казвам, че има риск.
Не е нужно да го правиш.
Просто искам да го знаеш.
Какво друго можем да направим?
Може да се върнем при Томи.
Забравяме за тази простотия.
След всичко преживяно,
всичко, което направих...
не може да е за нищо.
Знам, че ми мислиш доброто.
Знам, че искаш да ме защитиш.
И го правиш.
Като свършим, ще отидем където искаш.
При Томи, в ранчото за овце, на Луната.
Ще те последвам навсякъде.
Но не можем да зарежем това.
Ще довършим започнатото.
Това на ФЕДРА ли е?
Не.
На армията.
Създадоха такива места навсякъде
първите дни след заразата.
Спешни медицински лагери.
Очевидно не се получи.
Бях в един като този.
Със Сара?
Не, тя вече беше мъртва.
Какво ти имаше?
Заради това.
Човекът, който не те уцелил.
Мислех, че е било по-късно.
Не.
Беше на втория ден.
Ще им го призная на военните.
По-добре са те зашили от мен.
Бях аз.
Аз стрелях, но не уцелих.
Няма история.
Сара умря
и не виждах смисъл да живея.
Това е.
И не ме беше страх.
Бях готов.
Бях приел съдбата си.
Но когато...
Когато...
Когато дръпнах спусъка, трепнах.
Все още не знам защо.
Причината да ти го казвам е...
Знам защо ми го казваш.
Да, мисля, че знаеш.
Времето лекува всичко, така ли?
Не беше времето.
Радвам се, че...
... че не си успял.
Аз също.
Май трябва да тръгваме. - Да.
Знаеш ли в какво настроение съм?
В какво?
За калпави лафове.
"Хората се шегуват с апокалипсиса като за последно."
Прекалено рано? - На място е.
Обичам този.
"Защо хората се плашат от падащи звезди?"
"Защото ще ги метео-ритнат."
Ужасно тъпо е... - Майната ти. Добро е.
Нула от десет. - Добре, добре.
"Кога синята слива е червена?"
"Когато е зелена."
Три от десет.
Минимум седем. - Добре, пет.
Пет от десет. - Пет?
Джоул?
Ели. - Джоул!
Ели!
Добре дошъл.
Спокойно.
Удариха те силно.
Патрулът не знаеше кой си.
Къде е Ели? - Не е пострадала.
Няма дори драскотина.
Но се тревожи за теб.
Къде е?
Изгубихме половината си хора при прехода.
Петима мъже ме пазеха
и пак едва не ме убиха.
Вие как успяхте?
Благодарение на нея.
Даде всичко от себе си.
Щеше да умре още на първия ден.
Никога не съм искала да съм ти длъжна за нещо.
Но сега ти дължа.
Всички ти дължим. - Заведи ме при нея.
Не мога.
Подготвят я за операция.
Каква операция?
Нашият лекар мисли,
че кордицепсът расте в нея от раждането й.
Защо ще я оперира?
Явно произвежда някакъв химически агент.
Кордицепсът мисли, че тя е с кордицепс,
затова има имунитет.
Ще го извади от нея, ще размножи клетките в лаборатория,
за да произведе химическия агент
и да го дадем на всички.
Смята, че може да е лек, Джоул.
Лек.
Кордицепсът расте в мозъка.
Така е.
Намерете някой друг. - Няма друг.
Не сме й казали. Не сме я плашили.
Няма да я боли. - Не.
Заведете ме при нея веднага!
Моля те. Не разбираш.
Разбирам.
Бях там, когато тя се роди, Джоул.
Обещах на майка й, че ще я спася.
Обещах й.
Така че разбирам.
Единствено аз разбирам.
Съжалявам.
Нямам друг избор.
Но аз имам.
Върнете го на магистралата с раницата му.
Дайте му това.
Ако се опита нещо,
застреляйте го.
Не чух някой да казва "спри".
Накъде?
Надолу по стълбите.
Какво правиш? Продължавай.
Казах да вървиш...
Мамицата му! - Къде е тя?
Да ти го начукам.
Нямам време за това.
Стрелба! Стрелба!
ДЕТСКА ХИРУРГИЯ
Има ли напрежение?
Готова е.
Откачете я.
Как влезе тук? - Казах да я откачите.
Няма да ти позволя.
Откачете я.
Действайте!
Аз само... Боже.
Сложи й лепенка. Бързо.
Добре.
Обърнете се.
Не можеш все да я пазиш.
Колкото и да се опитваш,
без значение колко ще убиеш,
тя ще порасне, Джоул.
Тогава ти ще умреш или тя ще замине.
Тогава какво?
След колко време ще бъде разкъсана от заразен или убита?
Защото живее в съсипан свят, който си можел да спасиш.
Може би.
Но не ти решаваш.
Нито ти.
Тя какво би избрала?
Мисля, че тя би постъпила правилно.
И го знаеш.
Още не е късно.
Дори и сега,
след това, което направи,
можем да намерим начин.
Какво? - Всичко е наред. С мен си.
Не бързай.
Упойката още ти действа.
Бях при Светулките и...
Каква упойка?
Правиха ти едни тестове.
А после други.
Оказа се, че има много като теб.
Хора с имунитет.
Десетки.
Докторите не постигнаха никакъв успех.
Всъщност...
... спряха да търсят лек.
Къде са ми дрехите?
Бандити нападнаха болницата. Едва те измъкнах.
Ще ти намерим нови.
Пострадаха ли хора?
Да.
Марлийн добре ли е?
Ще се приберем вкъщи.
Съжалявам.
Божичко!
Не. Чакай.
Моля те...
Остави ме жива.
Ще тръгнеш след нея.
ДОБРЕ ДОШЛИ В УАЙОМИНГ
Поне ни докара близо.
Ще вървим останалата част.
Около пет часа пеша.
Ще се справим.
Помниш ли как?
Да.
Със Сара постоянно си правихме преходи.
Не й беше любимото нещо.
Не беше фен на комарите.
Но се катереше добре.
Или търчеше.
Май това е точната дума.
Като видеше голям баир,
направо...
Щеше да те хареса.
Не казвам, че сте еднакви.
Определено сте различни.
В какъв смисъл?
Тя се държеше по-...
... ще кажа "момичешки", не че ти...
Аз не съм такава.
Да, така е.
Това за начало.
Беше и по-висока.
Имаше убийствена усмивка.
Не че ти нямаш.
Знаеш ли защо би те харесала?
Защо?
Защото си забавна.
Мисля, че би я разсмивала.
И ти щеше да я харесаш.
Да, бас ловя.
Това е то.
Не ни остава много.
Почакай.
Мамицата му.
В Канзас ме попита кога съм убила за първи път.
Когато ме ухапаха в мола, не бях сама.
Бях с приятелката си.
Нея също я ухапаха.
Не знаехме какво да правим и тя каза:
"Може да изчакаме.
Романтично да полудеем заедно."
И после полудя.
И трябваше да...
Казваше се Райли.
Тя бе първата, която умря.
После беше Тес.
После Сам. - Не беше заради теб.
Да, но... - Невинаги нещата стават
както искаме.
Чувстваш се,
сякаш си стигнал до края
и не знаеш какво да правиш.
Но ако продължиш,
намираш нещо, за което да се бориш.
Може да не е... - Закълни се.
Закълни се, че това, което каза за Светулките, е истина.
Кълна се.
Добре.
Превод на субтитрите: Камен Велчев