Johannese ilmutus 21.
"Ma nägin uut taevast ja uut maad.
Sest esimene taevas ja esimene maa olid kadunud."
"Ja ma kuulsin valju häält troonilt hüüdvat: "Vaata...
Jumala telk
on inimeste juures."
Ja Jumal pühib ära iga pisara nende silmist."
Pole midagi.
KUI MEIL ON VAJA, SIIS TEMA ANNAB
Ma olen seda liiga palju kordi lugenud.
Kas mäletad, mis edasi tuleb?
"Ja Jumal pühib ära iga pisara nende silmist.
Ning surma ei ole enam,
ega leinamist ega kisendamist,
ning valu ei ole enam,
sest endine on möödunud."
Kas tead, mida see tähendab?
Tore.
Millal me ta maha saame matta?
Maapind on kaevamiseks liiga külm.
Me matame su isa kevadel maha.
Õnnistust.
Õnnistagu teid Jumal.
Me saame hakkama, Joyce.
Kui palju meil järel on?
Ulukiliha, põder, jänes.
Kogu linna portsjoneid piirates...
ehk nädal, parimal juhul kaks.
Josiah ja Martin arvasid, et nägid tol õhtul paari hirve.
Paar kilomeetrit idas.
Oli juba pime.
Vahel näed seda, mida näha tahad.
Igatahes...
James?
Jah?
Ma tunnetasin seal sees kahtlust.
Nad pole kaotanud usku sinusse, David. Neil on vaid hirm.
Mitte neilt.
Ma usun endiselt.
See on olnud...
Viimased kuus kuud on rasked olnud.
Meie kõigi jaoks.
Aga ma pean teadma, et oled minuga.
Jah.
Tore.
Too nüüd me relvad. Me lähme jahile.
Olgu.
Juua tahad?
Ma tulen kohe tagasi, eks?
No ei või olla.
Noh, mida sa arvad?
Ma ei näe kedagi.
Arvad, et võime lihtsalt endale võtta?
Jah, kähku. Tulistaja pole ilmselt kaugel.
Ärge!
Visake püssid maha!
Kohe!
Pöörake näoga minu poole.
Aeglaselt.
Kui äkitselt liigutad, lasen kuuli sulle silmade vahele.
Sama käib semu kohta.
Oled sa vast alles kütt. Me ei kuulnudki su tulekut.
Pöörake ümber ja minge minema.
- Olgu. - Minge juba!
Ma palun vaid kümme sekundit su aega. Tahan vaid rääkida.
- Ma ei hakka kordama. - Vaid kümme sekundit.
Minu nimi on David, see on mu sõber James.
Meid on suurem rühm.
Naised, lapsed, ja me oleme kõik väga näljased.
Ma olen ka suurest rühmast.
Ka näljane.
Noh, ikkagi...
Sa ei suuda seda üksi tagasi tarida.
Me ei palu almust, me võime teha vahetust
osa hirve vastu. Mida sa vajad? Meil on...
- Saapaid... - Ravimeid?
Põletiku vastu.
On küll.
Need on meie külas. Võid meile järgneda.
Ma ei järgne teile kuhugi.
Su semu võib ära tuua.
Kui ta tagasi tuleb, saate poole hirvest.
Kui keegi teine siia tuleb, lasen...
Lased mulle kuuli silmade vahele.
Õigus.
Olgu, mine räägi Howardiga.
Tal on karp penitsilliiniga.
Too mulle kaks pudelit ja süstal.
See pole mingi kood, James. Tee, nagu ütlesin.
Kümme sammu tagasi.
Mine edasi.
Kas see on su isa püss?
Kas tema ongi haige?
Sellepärast oledki üksi siin?
Noh, vaata...
Meie külla ja tagasi on kuus kilomeetrit.
James ei jõua niipea tagasi.
Mul on kotis õli ja tikke.
Võiksime varju minna, lõket teha.
Too ta meiega kaasa.
Lase käia.
Tead, sa ei tohiks üksinda siin väljas olla.
Minu vaatenurgast ei tohiks sina üksi siin väljas olla.
Olgu.
Mis su nimi ka on?
Tean, et võõraid on raske usaldada. Aga ma ei taha tõesti sulle halba.
Ja meie rühmas leidub ka sulle ruumi,
kui sa tahad.
Kutsud mind teie Näljaklubiga liituma? Tänud.
Tõsi, me oleme näljas. Aga oleme endiselt elus.
Ma olen korralik mees,
kes üritab vaid hoolitseda inimeste eest, kes mulle loodavad.
Sa oled nende juht?
See polnud minu valik.
Nemad valisid, aga...
jah.
Nad otsustasid sind järgida?
On see mingi imelik kultus või?
Noh, nüüd jäin vahele. Ma olen küll jutlustaja.
Aga jutlustan üsna tavalist piiblikraami.
Mis on?
Kogu maailm sai otsa, aga sa usud ikka seda paska.
Ma hakkasin tegelikult uskuma pärast maailma lõppu.
Enne seda olin õpetaja.
Mataõps. Õpetasin umbes sinuvanuseid.
Hakkasid õpetajast jutlustajaks, kuna need riimuvad?
Just nimelt.
Aga tõsiselt.
Ma leidsin jumala pärast maailmalõppu.
Mis on kas parim aeg või halvim aeg
Teda leida, kes teab.
Aga kui Pittsburghi KT 2017. aastal langes, Jaanimardikad ja FEDRA...
Siis lahkusin koos paari teisega, ja nii sattusingi meie omade juurde.
Pittsburgh on siit kaugel.
Jah.
Jäime kuskile pidama, siis tulid röövlid ja pidime taas kolima.
Edasi rännates leidsime tee peal uusi inimesi, kuni...
sattusimegi siia.
Noh, te õnn pidi varem või hiljem otsa saama.
Õnn?
Õnne pole olemas.
Ei, ma usun, et kõik juhtub põhjusega.
Tõesõna.
- Ausalt, võin seda sulle tõestada. - Olgu.
Me ei osanud nii karmi talve oodata.
Miski ei kasva.
Jahisaaki on raske leida olnud.
Seega saatsin neli meie inimest lähedale linna,
et nad sealt midagi otsiksid.
Ja vaid kolm neist tulid tagasi.
Ja see, kes ei tulnud, oli isa, tal oli tütar, just nagu sina.
Ja ta isa rööviti temalt.
Selgus, et ta tappis
üks arulage mees.
Ja kuula seda.
See arulage mees
reisis koos väikese tüdrukuga.
Näed?
Kõik juhtub põhjusega.
James, lase püss alla.
Tema tappis Aleci, kas pole?
Ta ei tapnud kedagi.
Lase püss alla.
Kas tõid ravimid?
- Jah, aga... - Viska need talle.
David...
Astu eemale.
Ma tean, et teil pole suurt rühma.
Sa ei suuda väljas kaua vastu pidada.
Ma võin sind kaitsta.
Sa lased tal lihtsalt ära minna?
Olgu. Kuhukohta ma selle panen, Joel?
Joel?
Joel, kuhu kuradisse ma selle panen?
Persse kah.
Vaid viis tükki on veel järel.
Mis see on?
Hirveliha.
Igavene pirakas.
Kui kuulsite kõlakat...
Jah, me leidsime tüdruku, kes on mehega, kes meilt Aleci röövis.
Päikesetõusul viin ma rühma välja tema jälgi otsima.
Neid pole lumes raske leida.
Me otsime nii nende peidupaiga üles
ja toome selle mehe õigluse ette.
Te peaksite ta tapma.
Peaksite nad mõlemad tapma.
Ma tean, et sa arvad, et sul pole enam isa.
Aga tegelikult, Hannah, on sul alati isa olemas.
Ja sa kohtled teda austusega, kui ta räägib.
Tänan.
Issand, õnnista seda toitu ja nii tee...
et oleksime tänulikud su halastuse eest.
Õpeta meid teadma, kes meid toidab.
Õnnista meid Jeesuse, elu leivaga.
Aamen.
- Aamen. - Aamen.
Olge valvel.
Kui see mees juba surnud pole,
siis on ta ohtlik.
Aga tüdruk?
Me võtame ta endaga kaasa.
Ma ei taha su halastustundes kahelda.
Me võime tal minna lasta.
Kui tüdruku enda juurde toome, on meil üks lisasuu, mida toita.
Kui me ta siia välja jätame, siis ta sureb.
Noh, äkki on see Jumala tahe.
Joel. Joel, ärka üles.
Joel, ärka kurat üles!
Olgu. Vaata mulle otsa.
Mingid mehed on siia teel.
Ma juhin nad sinust eemale.
Aga kui keegi siia alla tuleb, siis tapa nad ära.
Selge?
Joel.
Joel, ära magama jää.
Lähme.
Hei, sitapead!
Kurat!
Mine! Lähme.
Elusalt!
Tulge aga, pasakotid.
Sain ta kätte!
Tee seda.
Kaks tulevad minuga. Lohistage hobust.
Ülejäänud jäävad siia. Otsige kõik majad läbi.
Te ihkate nii väga kättemaksu...
eks viige see täide.
Hakkasin muretsema, et sa ei ärkagi üles.
Lase mind välja.
Eks see ole me eesmärk.
Süüa tahad?
Miks ma puuris olen?
Sest ma kardan sind.
Sa oled ohtlik inimene, sa oled seda tõestanud.
Teised tahavad, et su kõige juhtunu pärast ära tapaksin.
Kuulsid, et teised tahavad sind tappa?
Jah.
Aga ma takistasin neid.
Keri persse.
Äkki alustame su nimest?
Laku perset.
Kuule, kuula mind.
Sa ei suuda üksi ellu jääda.
Keegi ei suuda.
Aga ma võin sind aidata.
Las ma kaitsen sind.
Ma pole üksi.
Õigus, su sõber.
Ja kuidas tal läheb?
Ma näen, kui väga sa temast hoolid.
Nii et tean, et see teeb haiget.
Aga ikkagi,
sa pead tõde tunnistama.
See osa sinu elust,
see on lõppemas.
Ma pakun sulle uut algust.
Aga kui sa ei suuda mind usaldada...
siis jah, sa oled üksinda.
Timothy?
Persse.
Lõpeta. Jäta, palun.
Jäta ta rahule.
Sa oled järgmine.
Palun.
Ma ei tea ühtegi tüdrukut.
- Raisk! - Issand küll!
- Marco... - Ei, ei, ei.
Ta ei saa sind aidata. Keskendu mulle,
või lõikan su põlvekedra küljest.
Ta on elus.
Kus?
Kuradi kurat!
Linnas.
Mis linnas?
Silver Lake'is.
See pole päris linnanimi.
See on kuurort.
Kuurort?
Sa näitad, kus meie oleme,
ja kus teie "kuurort" on.
Ja et see oleks parem sama koht, millele su semu osutab.
Olgu.
Me oleme seal.
Ausõna.
Mine küsi, ta ütleb sulle. Ma ei valeta.
Ei.
Ei!
Raisk! Issand küll!
Ei!
Miks kuradi pärast sa seda tegid? Ta rääkis sulle seda, mida tahtsid!
Va türapea. Keri putsi.
Ma ei räägi sulle sittagi.
Sellest pole midagi.
- Ei. Ei! - Ma usun teda.
See on vaid hirveliha, ausõna.
Te raiute mu väikesteks tükkideks.
Ma ei tahaks seda teha.
Palun ütle oma nimi.
- Kui tahad mind hukka mõista... - Hukka mõista?
Sa sööd inimesi, sa haige värdi!
Jah.
Vaid mõned meist teavad, aga ma oleksin sulle rääkinud.
Varem või hiljem.
Ju siis vist varem.
Sa oled loom.
Jah, me kõik oleme. Selles ongi asja mõte.
See oli viimases hädas. Arvad, et ma ei tunne häbi või?
Aga mida ma tegema oleks pidanud?
Neil nälgida laskma või?
Neil inimestel, kes on oma elu minu kätesse usaldanud,
kes ootavad, et neid kaitseksin, kes mind armastavad?
Jah, võib-olla.
Sa ei usu seda.
Ja su sõber ka ei usuks.
Ta tappis ju ühe mehe, et sind päästa?
Ta kaitses ennast.
Ta kaitses sind.
Aga sa teadsid seda.
Sa näed paljut.
Mina ka.
Ja tead, mida ma sind vaadates näen?
Mind.
Sa meenutad mulle mind ennast.
Sa oled loomulik juht,
sa oled tark,
ustav...
vägivaldne.
Sa ei tea minu kohta midagi.
Aga tean küll.
Kui ma su praegu puurist välja laseks,
sinu noa sulle kätte annaks,
pussitaksid sa mind kohe.
Sul on vägivaldne süda.
Ja mina peaksin teadma.
Mul on alati vägivaldne süda olnud.
Ja ma olen sellega pikka aega maadelnud.
Aga siis tuli maailmalõpp ja mulle näidati tõtt.
Just. Jumala poolt.
Ei.
Kedristõlvik näitas.
Mida kedristõlvik teeb? On see õel?
Ei.
See on viljakas, see paljuneb.
See toidab ja kaitseb oma lapsi,
ja see tagab oma tuleviku vägivallaga, kui vaja.
See armastab.
Miks sa mulle seda kõike räägid?
Sest sa talud seda.
Nii, nagu teised ei suuda.
Nad vajavad Jumalat.
Nad vajavad taevast. Nad vajavad...
Nad vajavad isa.
Sina ei vaja.
Sa oled sellest üle.
Ma olen karjus, keda ümbritsevad lambad, aga ma tahan vaid...
kedagi võrdset.
Sõpra.
Aga minu sõber?
Nagu ütlesin, ustav.
Ma võin teistele öelda, et nad teda ei otsiks.
Nad jätavad ta ellu.
Tõesti? Nad lasevad tal lihtsalt minna?
Jah.
Kui ta meid rahule jätab, lasevad nad tal lihtsalt minna.
Nad teevad seda, mida mina käsin.
Nad järgnevad mulle.
Ja nad järgneksid meile.
Issand teab, et mulle kuluks abi ära. Ma...
Vaata, mis juhtunud on.
Mõtle, mida kõike me koos suudaksime.
Meie oma tugevusega,
me teeksime selle paiga täiuslikuks.
Me kasvaksime, leviksime,
ja teeksime oma inimeste heaks kõike.
Kujuta ette elu, mida võiksime neile pakkuda.
Kujuta ette elu, mille võiksime luua.
Sa väike vitt.
Vaatame, mida ma nüüd teistele ütlen.
Ellie.
Mida?
Ütle neile, et Ellie on see väike tüdruk,
kes su kuradi sõrme murdis!
Kuidas sa ütlesidki?
"Tibatillukesteks tükkideks"?
Ei, ei!
Ei, laske mind lahti!
Laske mind lahti!
Laske lahti!
Oodake, oodake!
Jää vait!
Oodake! Ei! Palun ärge tehke seda!
- Palun ärge! - Sa said oma võimaluse.
Ma olen nakatunud!
Ma olen nakatunud.
Ja nüüd oled sina ka.
Keri mu varrukas üles ja vaata.
Vaata seda!
Mida sa ütlesidki?
Kõik juhtub põhjusega, eks?
David...
Ei.
Ei, ta oleks juba muutunud.
See pole päris.
Mulle paistab üsna kuradi päris.
Väljapääsu pole, Ellie.
Uksed on lukus ja võtmed on minu käes.
Ellie?
Ellie!
Ellie...
Ma tean, et sa pole nakatunud.
Ükski nakatunu ei võitle niimoodi ellujäämise nimel.
Niisiis, kuidas sa seda tegid?
Mis su saladus on?
Või oled sa lihtsalt nii kuradi eriline?
Kellelegi ei meeldi alandamine, Ellie.
Sa ei tea, kui hea ma olen!
Sa ei tea, mida oleksin võinud sulle anda.
Kui oleksid vaid lasknud mul seda teha!
Noh, mul on sulle uudiseid.
Kumbki meist ei sure täna.
Ma muutsin oma meelt.
Ma otsustasin, et sa vajad küll isa.
Seega ma jätan su endale,
ja ma hakkan sind õpetama.
Ellie?
Ellie...
Persse!
Arvasin, et sa juba tead.
Võitlemine on see osa, mis mulle enim meeldib.
Ära karda.
"Armastus ei tunne hirmu."
Ei! Lase mind lahti! Lase lahti!
- See olen mina. - Lase lahti...
Hei.
Kuule, vaata.
See olen mina. Mina olen.
- Kõik on korras.
- Ta... - Kõik on korras.
Kõik on korras, tütreke.
Ma olen siin.
Subtiitrid tõlkinud Age Orgusaar