Ko es izdarīju?
Atdod ieroci.
Atdod ieroci, Henrij.
Atdod ieroci.
Henrij, nē!
PĒC TRIM MĒNEŠIEM
Ieroci arī.
Kas, pie velna, esi tu?
Garāmgājējs.
Izvelc ieroci, noliec to malā.
Kāpēc nenošāvi viņu?
Pistole ir tik tālu.
Starp citu, viņš man nenodarīja pāri.
Pats labi redzu.
Tu viņam uzvārīji zupu?
Jā, uzvārīju.
Laukā ir auksti.
Es meklēju brāli.
Neesmu viņu redzējis.
Neteicu, kā viņš izskatās.
Ir tev līdzīgs?
- Nedaudz. - Tad neesmu redzējis.
Viņam līdzi ir meitene.
Varu nākt lejā?
Nē.
Elija!
Ko es tev tikko teicu?
Džoel, viņiem ir miljons gadu.
Kas tā par mazo psihopāti?
Nav svarīgi.
Pasaki, kur mēs esam.
Kā apmaldījies ar karti rokās?
Draņķa mežā būsim palaiduši garām ceļa zīmes.
Jēziņ!
Mēs esam šajā apkaimē.
Kur tieši?
Bet atbildei jāsakrīt ar sievas teikto.
Pateici viņam taisnību?
Jā.
Tagad man saki taisnību?
Jā.
Esi atradis labu vietu, kur noslēpties.
Noslēpties?
Dzīvoju šeit, pirms tu piedzimi, dēliņ.
Muku prom no visiem.
Es to negribēju.
Klau, negribēju apbēdināt par tavu brāli,
bet, ja esi nonācis tik tālu, tad zini, kas sagaida tālāk.
Kodijā bijāt?
Jā, pavisam tuvu. Tur ir pilns ar inficētajiem.
Jā. Arī Laramijā un Vindriveras rezervātā.
Vairs nevari spert kāju, kur kādreiz bija daudz cilvēku.
Neesi dzirdējis par Tomiju?
- Nē. - Un kā ar "Fireflies"?
- Vasarā to netrūkst. - Ne jau kukaiņi, bet cilvēki.
Ir jāņtārpiņu cilvēki?
Vari ieteikt, kā doties uz rietumiem?
Jā.
Ej uz austrumiem.
Bet nekad nešķērsojiet šo upi.
Nekad.
Kas ir pāri upei?
Nāve.
Nezinām, kas tur mīt,
bet esam redzējuši līķus, kurus tie atstāj savā ceļā.
Gan inficētie, gan parasti cilvēki.
Ja tavs brālis devās pāri upei, viņš ir miris.
Tu mūs nenobaidīsi.
Viņu nobaidīju.
Tu taču viņiem netici?
Viņi šeit dzīvo ilgu laiku.
- Liec atpakaļ. - Viņi neko nezina.
Nav dzirdējuši par "Fireflies".
Džoel?
Džoel, viss kārtībā?
- Džoel? Nolāpīts, tu mirsti? - Apklusti.
Viss kārtībā.
- Tev viss labi? - Viss kārtībā.
- Ir labi. - Tiešām?
Ar mani ir cauri, ja tu mirsi.
- Teicu, ka viss labi. - Labi.
Vienkārši...
pēkšņi auksts gaiss.
Labi.
Tad ejam atrast Tomiju un "Fireflies".
Vieglāk par vieglu.
Mums tikai jāšķērso nāves upe.
Nāves upe. Vai, cik baisi.
Nesāc.
Drīz satumsīs.
Gar upi ir vairākas alas.
Nakšņosim alā. Rīt šķērsosim upi.
Labi, esmu izsalkusi.
Vajadzēja nospert divus zaķus.
Nomedīsim paši savus.
Iemācīsi, kā?
Kusties.
Kāp lejā. Tu nolauzīsi kaklu.
- Iedosi padzerties? - Nē.
Ko? Gribu sasildīties. Iedod.
Jā.
Joprojām pretīgi.
Es tā padomāju...
Pieņemsim, ka atradīsim "Fireflies".
Viņi paņem manas asinis
un tās ievada sarežģītā mašīnā,
un pagatavo zāles.
- Labi. - Un tālāk?
Ko mēs darīsim?
Kādi "mēs"?
Labi, vienalga. Tu.
Vari darīt visu, ko vēlies.
Kur tu iesi? Ko tu darīsi?
Nav bijusi tāda izdevība.
Varbūt...
iekoptu zemnieku saimniecību, laukus,
- dzīvnieku fermu. - Forši.
Kāda veida?
Aitu.
- Es audzētu aitas. - Aitas.
Tās ir klusas.
Un dara, ko tām liek.
Jā, jā. Protams.
Tu un bariņš aitu.
Cik romantiski!
Un kā ar tevi? Kur tu dosies?
Droši vien pie vainas bērnība karantīnas zonā.
Mums aiz muguras ir okeāns, priekšā siena.
Varu sapņot tikai par debesīm.
Bibliotēkā izlasīju visu, ko varēju atrast.
Nīls Ārmstrongs, Bazs Oldrins, Džims Lovels.
Zini, kurš ir mans favorīts?
Sallija Raida.
Sallija Raida, nolāpīts.
Pats labākais astronauta vārds.
Tā nostrādās, vai ne?
Vakcīna.
Nu jau ir par vēlu šaubīties.
Es mēģināju ar Semu.
Ko mēģināji?
Zināju, ka viņš ir inficēts.
Kodumam uzsmērēju savas asinis.
Zinu, rīkojos muļķīgi. Bet...
Es gribēju viņu izglābt.
Visticamāk, ka tas nav tik vienkārši.
Marlēnu var saukt dažādos vārdos,
bet viņa nav muļķe.
Ja saka, ka ir iespējams, tad tā ir.
Ņemsi pirmo sardzi vai otro?
Abas.
Paguli.
Pasapņo par...
aitu fermām uz mēness.
Labi.
Tā jābūt.
Jābūt...
Tu joprojām miegā runā.
Pamodos agrāk. Tu biji atslēdzies, tāpēc paņēmu otro sardzi.
Tad tev mani ir jāpamodina.
- Tu nevari tā darīt. - Varu gan.
Tikko izdarīju.
Esmu par tevi atbildīgs.
Tad neguli.
Biju klusa, pārbaudīju, vai mani neizseko.
Meklēju pēdu nospiedumus, atradu augstāku vietiņu un sēdēju sardzē.
Gluži kā tu man iemācīji.
Ko lai saka, vecīt? Man ir dabas dots talants.
Nākamreiz pamodini mani.
Jā, kungs.
Nāves upe. Bet joprojām nav neviena cilvēka.
Labi.
- Es mācos svilpot. - Tu nemāki?
Izklausās, ka māku?
Nē.
Bet nopietni.
Kā tu to proti?
- Dabas dots talants. - Vienalga.
Iemāci man medīt.
- Ak tā. - Ak tā.
"Viņa ir meitene. Viņai nesanāks."
Tu proti šaut.
Šaubos par iekšu izlaišanu.
Kas ir izlaišana?
- Kad iztīra iekšas. - Ak tā.
Kāpēc tā ir izlaišana?
Drīzāk jāsauc par atlaišanu, jo tā arī ir.
Tu atlaid lopiņu no iekšām.
Mani vēl aizvien interesē.
Dambis, krampis.
Līdz Livingstonam vēl tālu.
Jā, jā. Kuram gan nav?
- Tajā ražoja elektrību? - Jā.
Nemaz neprasi. Nav ne jausmas.
Tu varēji kaut ko izdomāt.
Es būtu noticējusi.
Paskat, kas par upi!
Tik zila un dzidra.
Klau, Džoel?
Un ja nu šī ir nāves upe?
Nāc aiz muguras.
Nemeklējam kašķi. Mēs tikai dodamies cauri.
Nomet ieroci.
Hei, tu.
- Atkāpies piecus soļus. - Izrunājam kā vīri?
Varbūt aizvērsies?
Labi. Mieru.
Viss būs kārtībā.
Esi sastapis inficētos?
-Šeit nav inficēto. - Kā tad!
Pēdējā iespēja saņemt lodi pierē.
Viņš tevi saplosīs, ja būsi inficējies.
Kā jau teicu, mēs dosimies tālāk.
Pārbaudi viņu.
Hei!
Tev ir desmit sekundes laika.
Ko tu šeit dari?
Meklēju brāli.
Tas arī viss.
Kā tevi sauc?
Džoels.
Tomij?
Ko, pie velna, šeit dari?
Nācu tevi glābt.
Ir vēl, ja vēlaties.
Paldies, kundze.
Ilgi nav ēstas kārtīgas pusdienas.
Šķiet, nekad neesmu tādas ēdusi.
Briesmīgi garšīgi.
Piedod.
Elija, būsim pieklājīgi.
Ko?
- Kas tev vainas? - Viņai nav jābūt pieklājīgai?
Viņa ir ziņkārīga.
Bērni šeit neizskatās un nerunā tā kā tu.
Labi.
Tad būs jāiemāca.
Atdodiet manu ieroci.
Šeit bērni nav bruņoti.
Ziniet?
Šķiet, esam par daudz iekarsuši.
Viņa lika mūs novākt.
Mums jāuzmanās, kādus cilvēkus šeit ielaižam.
Bet mēs nekožam.
Biedējam tos, kas varētu nodarīt pāri.
Esat nāvīgi pārbaidījuši deviņdesmitgadīgu pāri.
Elija!
Jūs atstājat līķus?
Tos, kas centās mūs sakaut.
Slikta reputācija nenozīmē, ka tu esi slikts.
Vismaz ne vienmēr.
Kundze,
esam pateicīgi par jūsu viesmīlību...
bet varam palūgt mirkli divatā ar ģimeni?
Nu...
Marija ir daļa no mūsu ģimenes.
Nolāpīts.
Apsveicu.
Džoel, apsveic viņus.
Apsveicu.
- Ko sakāt par ekskursiju? - Jā.
Šeit apmetāmies pirms septiņiem gadiem.
Tobrīd bijām daži cilvēki vien.
Tā daļa jau bija atdalīta atsevišķi.
No turienes sākām būvēt sienu.
Tā attur lielāko daļu laupītāju, bet vēl satiekam grupējumus.
Minēji arī inficētos?
Jā. Tās ir nelielas kolonijas, kas atnāk no pilsētām.
Šeit, atklātā teritorijā, mērķi
ir kā uz paplātes.
Man joprojām ir mana bise, bet atradu labu tēmekli.
Precīza kā snaiperim.
Varu novākt no 800 metru attāluma.
Iemācīsi?
Nē, viņš nevar.
- Kā izdodas saglabāt tādu mieru? - Uzmanīgi.
Noder atrašanās nekurienē. Nestāstām, kas mums pieder,
nerunājam pa rāciju.
Dažādu ticību baznīca.
Skola.
Veļas mazgātava. Banka kalpo par cietumu, kuru neizmantojam.
Elektrību ražojat ar dambi?
Pirms dažiem gadiem salabojām.
Tad ievilkām kanalizāciju, pieslēdzām ūdens sildītājus, gaismas.
Šī vieta patiešām strādā.
Paskaties, Džoel.
Tu šeit esi galvenā?
Šeit nav tikai viena galvenā.
Esmu daļa no padomes.
Tā ir ievēlēta
un kalpo 300 cilvēkiem, tostarp bērniem.
Visi pieliek roku. Apsargājam teritoriju, gatavojam, remontējam,
medījam, ievācam ražu.
Viss, ko redzat mūsu pilsētā,
siltumnīcas, mājlopi,
ir kopīgs. Tas pieder visiem.
Kārtīgs komunisms.
- Nē, tā nav. - Tā arī burtiski ir.
Šī ir komūna. Mēs esam komunisti.
Nevar būt!
Mūsu pati jaunākā.
Dažus mēnešus veca. Papaijāsi?
- Jā. Kā viņu sauc? - Mirdzošā.
Mirdzošā.
Tik skaista.
Ticu, ka viņi vēlas nomazgāties. Uzvilkt jaunas drēbes.
Viņi var nakšņot tajā mājā pretim mums.
Jā, tā ir laba vietiņa.
Kopš 2003. gada neskarta. Nesen pievilku apkuri.
Var būt arī sliktāk.
Tici man, ir arī bijis.
Mums iet tīri labi.
Aiziesim tur ar Eliju, ja vēlaties parunāt divatā.
Jā. Labi.
- Džoel. - Tev viss būs labi.
Ejam?
Jā.
Kur tie laiki.
Nešķiet, ka tu būtu novecojis.
Tu gan esi.
Paldies, ka es tev vēl rūpu.
Mēģinu izaudzēt arī cūkas.
Tikko būs bekons, kas vēl laimei vajadzīgs?
Ziemassvētku egles un bekons.
Neslikti iekārtojies.
Kā iet Tesai?
Viss kārtībā.
Ir labi.
Tas ir labi.
Un sīkajai?
Jā.
Viņa ir kāda "Fireflies" dūža meita.
Cenšos šeit atrast viņas ģimeni.
- Tāpat nācu uz šo pusi, tā kā... - Tiešām?
Tāpat aiz labas sirds?
Man samaksās.
Zini, kur varētu būt tie "Fireflies"?
Viņiem ir štābs Austrumkolorādo Universitātē.
Nedēļa ko jāt uz dienvidiem.
Ceļš ir patiešām drausmīgs.
Inficētie, reideri.
Nebūs viegls ceļojums.
Mums būs.
Tā kā kilometra attālumā vari nošaut inficēto,
kas ir pilnīgas muļķīgas.
Es nevaru.
Paklau. Es izstaigāju visu valsti.
Varam divatā tikt līdz Kolorādo.
- Tev sieva neļaus? - Džoel?
Viņa nelaida pie rācijas?
Tāpēc vairs ar mani nerunāji?
Marija ar savu komandu mani atrada, kad pametu "Fireflies".
Viņi ir labi cilvēki.
Nebija mani jāpieņem, bet tā notika.
Viņi tikai lūdz, lai ievēroju noteikumus.
- Esmu tavs brālis. - Jā, labi zinu.
Viņi ne bez iemesla cenšas aizsargāt šo vietu.
- Ja citi uzzinās, kā dzīvojam... - Jā, dzirdēju.
Atnāks nepareizie cilvēki.
Es tāds esmu?
- Esmu nepareizais cilvēks? - Džoel...
Tās lietas, par kurām tu mani nosodi, Tomij,
es darīju, lai mūs pasargātu.
Mēs tās darījām abi.
Un tās nebija "lietas".
Mēs nogalinājām cilvēkus.
Es tevi par to nenosodu.
Mēs izdzīvojām tā, kā pratām.
Bet bija arī citi veidi.
Mums tikai tie nepadevās.
Ja tu zinātu, Tomij, ko es piedzīvoju,
lai tevi atrastu...
Es būšu tētis.
Marija dažus mēnešus ir stāvoklī.
Man jābūt uzmanīgākam.
Un, ja godīgi, man ir bail nomirt.
Bet es nezinu...
šķiet, ka būtu labs tētis.
Tad jau redzēsim.
"Tad jau redzēsim"?
Un tas ir viss?
Ko citu lai saku?
Tikai tāpēc, ka tava dzīve apstājās...
tas nenozīmē, ka man arī tā jābūt.
Papildināšu krājumus un rīt no rīta došos prom.
ESMU PĀRI IELAI
Fui.
Hallo?
Marija?
KEVINS 03.04.2000. - 29.09.2003.
SĀRA 20.07.1989. - 27.09.2003.
Labi.
Tikko samainīju pret šo.
Uzmēri.
Drausmīgi violets.
Baklažāna krāsā. Der?
- Jā. - Kurpes nav par lielu?
Nē.
Kur ir pārējās mantas?
Lupatu kaudzē.
- Atradi manu dāvanu? - Jā.
Tik jocīga dāvana.
Bet noderīga.
Kurš tevi frizē?
Paši labākie frizieri.
- Paņemšu šķēres. - Nē, es...
Apsolu, ka tikai apgriezīšu galus.
Kādreiz strādāji par frizieri?
Nē. Es biju prokurora vietniece
Omahā, Nebraskas štatā.
Ieslodzīju sliktos puišus.
Laikam jau forši.
Man vienmēr paticis griezt matus.
Varbūt tā izrādu mātes jūtas.
Pētīji Tomija izveidoto piemiņas stūrīti?
Jā.
Izsaku līdzjūtību par taviem bērniem.
Tas nekas.
Viens "bērns". Tikai Kevins.
Sāra bija Džoela meita.
Varbūt nevajadzēja teikt.
Nē, tas nekas.
Tas šo to izskaidro.
Es neprasīšu, ko tu ar viņu dari.
- Labi. - Bet ir daudz, ko nezini
- par Džoelu. - Piemēram, ka novāca cilvēkus?
Es to zinu.
Tad saproti manas bažas.
- Viņš vairs tā nedara. - Nenogalina cilvēkus?
Nevainīgos.
Tomijs arī tā darīja. Par viņu uztraucies?
Tomijs sekoja Džoela pēdās. Gluži kā tu šobrīd.
Varbūt esmu gudrāka par Tomiju. Neņem ļaunā.
Tu noteikti esi gudra.
Tu būtu bijusi lieliska advokāte.
Tu daudz ko noklusē.
Labi.
Lūk, ko vēlos pateikt.
Uzmanies, kam tu uzticies.
Mūs var nodot tikai tie,
kuriem visvairāk uzticamies.
Saproti?
Nāc. Paķer savu drausmīgo baklažānu jaku.
- Kur mēs iesim? - Uz kino.
Eliots Gārfīlds. Ievākšos tepat blakus.
Jā, Tonijs ir mans draugs. Tu pazīsti Toniju Deforesteru?
Jauki.
Es arī esmu aktieris.
- Jā? - Paprasi savai mammai.
Skaidrs.
Nu...
Tad jau vēl tiksimies.
Laikam.
Arlabunakti.
Tikko satiku Lūsiju.
Ko tu viņai pateici?
Ka dzīvošu tepat blakus. Viņa šķita mierīga.
Man teica, ka esi šeit.
Nolēmu tev palīdzēt.
Man nevajadzēja tā teikt.
Pats nespēju noticēt.
Zinu, ka tu par mani priecājies.
Tas tev nav viegli.
Piedod.
Beigsi uz mani dusmoties?
Ceļš līdz universitātei ir kā pašnāvības misija?
Nē.
Tas ir bīstams, bet tu tiksi galā.
Sagatavojies un dari kā parasti.
Tavi cilvēki ir no turienes atgriezušies?
Visi.
Kas šeit notiek?
Viņa ir imūna.
Ko?
Elija.
Viņa inficējās, bet nesaslima.
Tomij.
Tomij, es redzēju, kā viņu sakoda.
Tas bija pirms vairākiem mēnešiem.
Viņa ir imūna.
Sāc no sākuma.
Pie vainas ir Marlēna.
Viņa mūs nolīga, lai aizvestu Eliju līdz "Fireflies".
Viss sagāja dēlī.
Tesu sakoda.
Viņa lika zvērēt, ka pasargāšu sīko.
Tā bija viņas pēdējā vēlme. Ko citu es varēju darīt?
Tikām līdz Kanzassitijai. Un tad...
Viņa tur izglāba manu dzīvību.
Paglāba no kāda jaunieša.
Pirms pieciem gadiem es viņu nokautu.
Bet viņai bija jāšauj, lai mani izglābtu.
Četrpadsmit gadi.
Jo es biju pārāk lēns un kurls, lai viņu dzirdētu.
Un es redzēju...
Vīru nogalinām savu brāli...
lai izglābtu viņu,
kamēr es noskatījos.
Domāju, ka suns viņu saplosīs,
jo saoda infekciju.
Un es tikai noskatījos.
Es nespēju... pakustēties,
izdomāt, ko pateikt. Es tikai...
Es biju pārbijies.
Tu domā, ka varu tikt pats galā...
bet vairs neesmu tas cilvēks.
Esmu vājš.
Pēdējā laikā pienāk brīži, kad mani pēkšņi pārņem bailes.
Un mana sirds
šķiet apstājusies.
Un es sapņoju.
Katru nakti.
Par ko?
Nezinu.
Nevaru atcerēties.
Taču, kad pamostos...
esmu kaut ko pazaudējis.
Pat sapnī neko nevaru izdarīt.
Neko citu nespēju.
Es to vien daru,
kā viņu pieviļu.
Atkal un atkal.
Gribi, lai es viņu aizvedu.
Viņa ies bojā manis dēļ. Es to labi zinu.
Man ir viņa jāatstāj.
Džoel...
Tāpēc tu mani pameti, vai ne?
Lai atlīdzinātu par to, ko izdarījām.
Tev ir izdevība uzaudzināt savu bērnu labākā pasaulē.
Tu esi jaunāks. Vēl esi stiprs.
Pats teici, ka tiksi atpakaļ.
Tev viņa jāaizved.
Tu nevari nevienam to atklāt. Pat ne Marijai.
Es tikai tev uzticos, Tomij.
Ja kāds ieraudzīs koduma pēdas,
viņu nošaus.
Neko citu tev nelūgšu.
Goda vārds.
Došos ar viņu rītausmā.
Tu paliksi 38. ēkā.
Divreiz pa kreisi, tad pa labi.
Šķiet, viņš grib būt viens, Lūsija.
Viņš zina, ka nevaram nesasveicināties.
Labi. Bet esi iejūtīga.
Kas ir iejūtīgs?
Melo.
Hallo?
Gārfīlda kungs? Šeit esam mēs ar Lūsiju.
Mēs... atnācām, lai pateiktu, cik ļoti mums patika.
Man tā patika. Sākumā domāju, ka būs garlaicīgi.
Elija?
Tas ir viss, par ko viņas domā?
Puikas, filmas,
kādus svārkus pievilkt pie blūzes?
Jocīgi.
- Klau... - Kāpēc tu šeit esi?
- Nācu aprunāties. - Nē, kāpēc tu vēl šeit esi?
Ja pametīsi mani, tad dari tā.
Ko tu dzirdēji?
"Man viņa jāatstāj. Tev viņa jāaizved."
Es tevi šodien aizstāvēju, jo domāju...
Es pieņēmu šo lēmumu tevis pašas labā.
Tomijs tevi labāk pasargās.
- Viņš labāk pazīst apkārtni... - Es tev vispār rūpu?
- Protams. - No kā tad tu baidies?
Es neesmu viņa.
Marija pastāstīja par Sāru un...
Nesāc.
Nesaki vairs ne vārda.
Man žēl par tavu meitu, Džoel...
bet es pazaudēju mīļotos.
Tu nemaz nezini, kas ir zaudējums.
Visi mani mīļie
ir vai nu miruši, vai arī mani pametuši.
Visi, izņemot tevi.
Tāpēc nesaki, ka ar kādu citu būšu drošībā,
jo patiesībā būšu vēl vairāk nobijusies.
Tev taisnība.
Tu neesi mana meita.
Un es neesmu tavs tētis.
Un pēc saullēkta...
mūsu ceļi šķirsies.
Ienāciet.
Ejam uz stalli.
Atnāci atvadīties?
Nē.
Nācu nozagt zirgu un laisties lapās.
Tāpat būtu iedevis.
Zinu.
Lai vai kā,
tā domāju pirms pusstundas. Un laikam...
tev pienākas izvēle.
Tev būtu labāk doties ar Tomiju.
Ejam.
Labi.
Turi ar abām rokām.
Uz kuru pusi?
Jāj uz dienvidaustrumiem līdz 25. šosejai.
Tā ir tieši pie šosejas. Nevar nepamanīt.
Tev šeit ir vieta.
Jums abiem.
Es ar to rēķinos.
Varu aizņemties?
Jā.
Marija atņēma manu.
Es jau piekritu, Džoel.
Ardievu, lielo brāl.
Veriet ciet.
Galīgi garām.
- Tu noraustījies. - Mērķis ir pārāk mazs.
Lielāks, nekā vajadzētu būt. Izlādē aptveri.
Es neraustos.
-Šautene nekam neder. - Labi, iedod man.
Tā nepareizi tēmē.
Tu redzēsi.
Dziļa ieelpa, lēna izelpa.
Maigi nospied mēlīti.
Prātīgi, mierīgi,
jauki un lēni.
Tu šausi vai mīlēsies?
Tev nesanāks. Bise netēmē pareizi.
Maita.
PAKAĻA
Vai kādreiz dzīve bija tāda kā Džeksonā?
Nē.
Valsts bija pārāk liela.
Kādreiz bija divi veidi, kā dzīvot.
Daļa cilvēku gribēja, lai viņiem viss pieder.
Un citi negribēja, lai viņiem kaut kas pieder.
Un kā tu dzīvoji?
Nekādīgi. Es darīju savu darbu.
Tu... cēli mājas?
Precīzi.
Mājas, veikalus.
Mūs sauca par "namdariem".
"Namdaris".
Izklausās forši.
Jā, mēs bijām forši.
Visiem patika namdari.
Labais.
Ja sačakarē ceturto izspēli,
tad bumba jāatdod pretiniekiem?
Jā. To sauc par "zaudētu bumbu".
Zaudēta bumba.
Bet, ja tiec līdz desmit metru atzīmei,
tad atgriezies uz pirmo zonu?
Jā.
Tātad visu laiku kusties vienā virzienā.
Tā gan.
Bet vardarbīgi.
Arī labi.
Paskat.
Pagāja tikai piecas dienas.
Nesaprotu, par ko Tomijs uztraucās.
Vēl ir laiks uzzināt.
"Vēl ir laiks uzzināt."
"Namdaris."
"Lielo ragu mājvieta."
- Ko tas nozīmē? - Komandas talismans.
Aitai līdzīgs.
Redzi?
Esam soli tuvāk tavam sapnim.
Neredzu nevienu no "Fireflies".
Noteikti štābs ir vidus ēkā.
Tā ir drošāk.
Šurpu.
Šīs vietas...
Cilvēki šeit dzīvoja un tālāk?
- Viņi mācījās? - Jā.
Lai arī viņi bija pieaugušie?
It kā pieauguši.
Vairāk ballējās un centās sevi atrast.
Mēģināja saprast, ko darīt ar savu dzīvi.
Ko gribēja darīt ar savu dzīvi.
Es tā padomāju...
es negribu aitu fermu. Es varēju darīt visu, ko vēlos?
Tieši tā.
Nu,
bērnībā gribēju būt dziedātājs.
Nemuldi.
Kas tur smieklīgs?
- Tagad tev jāuzdzied. - Nē.
Aiziet, vecīt. Es nesmiešos.
- Tu jau smejies. - Tas gan.
Vēlāk uzdziedāsi.
Es izglābšu pasauli, vecīt. Tik vien jau tu varētu izdarīt.
Tev taisnība.
Tie ir pērtiķi?
Varbūt no vecās laboratorijas.
Skat, kā viņi trako.
Pirmo reizi redzi pērtiķi?
Pirmo reizi redzu pērtiķi.
Paskaties.
BIOMEDICĪNAS ZINĀTŅU ĒKA
Aiziet.
Sargu postenis.
Bet nav sargu.
Jā.
Izvilkt ieroci?
Jā.
Šeit ir bijuši ārsti.
Mantu saraksts.
Tādu raksti, pirms dodies prom.
Viņi pameta šo vietu?
Varbūt ne visi.
Vismaz tie nav klikeri.
"Fireflies" arī nē.
Varbūt pētīja tik ilgi, ka pārvērtās par stulbiem pērtiķiem.
Viņi tur devās?
SOLTLEIKSITIJA
Visas pēdas ved uz šejieni. Varbūt mūk no aukstuma,
varbūt meklē labākas ēkas.
Nezinu.
-Šurpu. - Aizveries, nolāpīts.
Ejam pa otru pusi.
- Gatava? - Jā.
Nāc.
Nāc līdzi.
Džoel!
Džoel! Kāp uz zirga!
Kāp uz zirga!
Džoel!
- Aiziet! - Mūc!
- Atgriezies! - Nolāpīts!
Maita!
Viņi mums neseko.
Esam drošībā.
Džoel?
Džoel, nē! Nolāpīts!
Sasodīts!
Džoel?
Nolāpīts.
Atver acis, Džoel.
Atver acis.
Džoel, celies kājās!
Es nevaru bez tevis.
Es nezinu, kur jāiet,
ko es darīšu.
Džoel.
Lūdzu.
Džoel, lūdzu.
Subtitrus tulkoja: Mārtiņš Grīnbergs