Laisvė! Laisvė! Laisvė!
Eik tu šikt, FEDRA!
- Aukščiau. - Aukščiau!
FEDERALINĖ ATSAKO Į NELAIMES AGENTŪRA
Kanzas Sitis priklauso liaudžiai.
Kolaborantai, pasiduokit ir būsit sąžiningai teisiami.
Mes kontroliuojam karantino zoną ir miesto teritoriją.
Pagauti besislapstantys bus apkaltinti kontrrevoliucine veikla.
Kanzas Sitis priklauso liaudžiai.
Kolaborantai, pasiduokit dabar...
Žiūrėk į mane. Ne ten.
Jau beveik atėjom.
Dar du kvartalai.
Būk su manim.
Žinai, Peri, aš taip tų žmonių bijodavau.
O dabar pažvelk į juos.
Pasijutot geriau?
Įskundę savo kaimynus FEDRA?
Žiūrėdami, kaip mus sodina į kalėjimą,
pakaria,
kad galėtumėt gauti vaistų, alkoholio,
prakeiktų... obuolių.
Ar pasijutot geriau?
Pasijutot saugesni?
Kaip jaučiatės dabar?
Jūsų laimei, aš ne FEDRA.
Niekam iš čia esančių nereikia mirti.
Taip, galim surengti jums teismą.
Jūs visi kalti. Taip bus nuspręsta.
Būsit kuriam laikui įkalinti.
Bet pirma turit padaryti paslaugą man.
Kur Henris?
Jūs informatoriai.
Informuokit.
Kur Henris?
Turbūt jie nežino.
Nužudyk juos.
Jis su Edelsteinu.
Edelsteinas buvo kolaborantas?
Oho. Jis buvo gerokai subtilesnis nei jūs, kvailiai.
Kur jie?
Jis sakė, kad susitiks su Henriu ir Semu.
Gerai.
Jis turėjo slaptą vietą atviroje miesto zonoje,
jei kas nutiktų.
Bet viskas puikiai pavyko.
Negirdėjot?
Kanzas Sitis laisvas.
Kur ta slapta vieta?
Jis nesakė.
Prisiekiu, pasakiau viską, ką žinojau.
Aišku.
Tu juk išdavikas.
Jis vis dar mieste.
Tegu mūsų žmonės eina nuo durų prie durų, kol jį ras.
Dabar?
Atsiprašau. Kaip manai, kiek turėsim laukti?
Dieną ar dvi? Savaitę?
Velniop. Duokim jam mėnesį.
Nesiūlau nieko nedaryti.
Jau esam apsupę miestą, galim palaukti.
Tam reikės daug žmonių, yra kitų dalykų...
Jis man ne septinto svarbumo, Peri.
Ar tau taip yra?
Ne.
Tikrai juos teisim?
Ne, neteisim.
Kai baigsit, kūnus sudeginkit, bus greičiau.
Lipsim į viršų.
Jie tikrai apie tai nežino?
Man tai pasakė FEDRA pareigūnas.
Pacientas.
Buvo man skolingas.
Sakė, kad rado pats
ir niekam neminėjo.
O jei jį sučiups?
- Jau sučiupo. Jis nekalbės. - Velnias.
Gerai, vanduo? Tualetai?
Apatiniai butai sujungti su zonos kanalizacija.
Galim jais naudotis, bet turim tai daryti greit ir atsargiai.
- Maistas? - Tas, kurį atsinešei.
- Aš ir taip vos ištrūkau. - Vadinasi, su maistu striuka.
- Amunicija? - Tuščias.
Taip, ir mano.
Ir taip nebūtume galėję atsišaudyti.
Ne. Todėl išsėlinsim.
- Kaip? - Tuneliais.
Tuneliais?
Kam vargintis? Gali nusižudyti čia.
20 skardinių ir 6 kg džiovintos mėsos mums trims.
Jei valgysim po mažai, ištempsim 11 dienų.
Tiek laiko turim ką nors sugalvoti.
Jis bijo?
Taip.
Jis daug matė. Dabar nieko nebegaliu padaryti.
Jis bijo, nes tu bijai.
Superžmogus Semas.
Ką jis sakė?
Sakė, kad čia mes saugūs.
Niekas mūsų neras.
Tu įsitikinęs?
Šimtu procentų.
Ei.
Pažvelk į mano veidą.
Ar atrodau išsigandęs?
Bet yra viena bėda.
Ši vieta...
bjauri.
PO 10 DIENŲ
Išalkau.
Atidarysim vėliau.
Kas?
Išalkau.
Vėliau!
Kada jis grįš?
Nežinau.
Praėjo visa diena.
Maisto rasti sunku.
Bet jis grįš?
Taip.
Jis negrįš.
Man labai gaila.
Nebeturim maisto.
Turim iš čia išeiti.
Stebėjau juos.
Žinau, kur ir kada jie vaikšto.
Galim išeiti pėsčiomis.
Jie jį nužudė?
Turbūt taip.
Užsimerk. Nesmarkiai,
bet neatsimerk.
Viskas gerai.
Ką nors išgirdai?
Kas vyksta?
Šaudo.
Kas dabar vyksta?
Naujas planas.
Ei.
Triukšminga?
Triukšminga.
Pameni, ką daryti?
Džoeli.
Džoeli!
Žiūrėkit į mane.
Galit nieko nesakyti.
Nenorim jūsų nuskriausti, norim jums padėti.
Gerai.
Gerai...
Nežinau, ką tokiu atveju daryti toliau,
bet jei nuleisiu ginklą... Mes jūsų nenuskriaudėm.
Todėl ir jūs mūsų neskriausit. Taip?
Taip.
- Keistas balso tonas. - Jis taip kalba.
Jo balsas kaip šikniaus. Pasakyk jam.
- Viskas nuostabu. -Žmogau.
Po velnių!
Gerai, klausykit.
Pasitikėsiu tavim.
Pasitikėsiu juo.
Tu tuo tikras?
Taip.
Jei jei imsit kvailioti...
Gerai?
- Gerai? - Taip.
Galiu atsisėsti?
Taip.
Lėtai, kelkis lėtai.
Kas tu?
Aš vardu Henris.
Čia mano brolis Semas.
Esu ieškomiausias žmogus mieste.
Nors dabar...
jūs turbūt antroje vietoje.
- Iš kur jų gavot? - Iš Bilo.
Jis mirė.
Jis sako „ačiū“.
Tikriausiai turit nedaug, todėl labai tai vertinam.
Kiek jam metų?
- Aštuoneri. - Jėga.
Aš Elė.
Aš Džoelis. Jūs pavalgėt, nenužudėm vieni kitų,
pasidžiaukim ir gyvenkim toliau.
Spėju,
kad čia atėjot apžvelgti miesto ir suplanuoti pabėgimą.
Kai patekės saulė,
aš jį parodysiu.
Štai ir Žudikų miestas.
Čia nėra FEDRA.
Ne, jau dešimt dienų.
Visada girdėjom, kad FEDRA čia...
Pabaisos, žudikai.
Taip, girdėjot teisingai.
20 metų prievartavo, kankino ir žudė žmones.
Žinai, kas nutinka, kai taip darai?
Vos gavę progą jie taip pat pasielgia su tavim.
Bet tu ne FEDRA.
Ne.
Blogiau.
Aš kolaborantas.
Su tokiais nedirbu.
Dirbi.
Šiandien dirbi.
Todėl, kad aš čia gyvenu, o tu – ne.
Taip tave čia atsekiau.
Pažįstu šį miestą, todėl padėsiu jums pabėgti.
Kodėl mums padėsi?
Mačiau, ką padarei.
Kaip nužudei tuos vyrus.
Žinau, kur eiti,
bet nežinau, kaip likti gyvam.
Jei būsiu tik su Semu.
Tu sumanus. Ginkluotas.
Klysti ir vėl klysti.
Nesu nieko nužudęs.
O taikytis neužtaisytu ginklu
man jau buvo agresyvu.
Sutarkim štai kaip.
Aš rodysiu kelią,
o tu jį atlaisvinsi.
Seniai to negirdėjau.
Kaip iš čia ištrūksim?
Greitkeliai. Miesto centras.
Mes.
Visa ši zona priklauso Ketlinai.
- Ji vadovauja? - Vadovauja pasipriešinimui.
Kaip matot, mes apsupti greitkelių.
Jų žmonės budi viduje visur aplink.
Jei prisiartinsim, mus sučiups.
Be abejonių.
Tai kaip pateksim kiton pusėn?
Kaip pateksim kiton pusėn?
TUNELIAIS
- Bum. - Kanzas Sityje yra metro?
Ne, bet yra miesto priežiūros tuneliai.
Nemažai pastatų statė tie patys vystytojai,
šie pastatai sujungti tuneliais, įskaitant banko pastatą.
Į tunelius įeisim čia,
keliausim po žeme ir išlįsim čia.
Šiaurės vakaruose. Mikrorajone.
Kitoje namų pusėje yra upės krantas.
Eisim ten, pėsčiųjų keliu per upę...
ir būsim laisvi.
Tu teisus.
Tai puikus planas.
Tai kam reikia manęs?
Ar šiame mieste pastebėjai ką nors keisto?
Be keistenybių, kurias jau matei?
Nėra Infekuotųjų.
Yra, bet ne paviršiuje.
Prieš 15 metų FEDRA suvarė juos po žeme
ir niekad neleido sugrįžti.
Vienintelis tų fašistų privalumas.
Nori, kad mes lįstume į tunelį?
Visi mano, kad ten pilna Infekuotųjų.
Įskaitant Ketliną, todėl nesusidursim
su jos žmonėmis.
Bet aš žinau, kad ten...
tuščia.
Buvai ten?
Ne, bet FEDRA pareigūnas, su kuriuo dirbau,
sakė, kad ten visiškai švaru.
- Jie ten viską išvalė. - Kada?
Prieš trejus metus.
Gerai, gal yra vienas ar du, bet tu susitvarkysi.
O jei yra daugiau?
Tų, panašių į šikšnosparnius.
Susidūrėt su Spragtuku?
- Su dviem. - Ir jūs dar gyvi.
Matot?
Mums jūsų reikia.
Jei taps striuka, apsisuksim
ir pabėgsim tuo pačiu keliu.
Koks puikus planas.
Ne, tai pavojingas planas.
Bet kaip suprantu,
tai – vienintelis šansas.
Ką jie sako?
Sako, kad padės mums pabėgti.
Ar ne?
Turim pasislėpti.
Manau, turim eiti ten.
Turbūt čia.
Pasiruošę?
Išsitrauk ginklą.
Matot? Čia tuščia.
Planas geras.
„Planas geras“?
Mes čia tik porą sekundžių. Dar nieko nežinom.
Tavo tėtis pesimistas.
- Jis ne mano tėtis. - Ne tėtis.
Nukreipk žibintą į priekį
ir pasiruošk bėgti.
Ne.
TIKSLAS
Girdėjau apie tokias vietas.
Išplitus užkratui žmonės pasislėpė po žeme.
Įkūrė gyvenvietes.
Kas jiems nutiko?
Gal jie nesilaikė taisyklių, ir visi užsikrėtė.
DENIS, IŠ MŪSŲ SARGAI
LAUKINĖ ŽVAIGŽDŽIŲ ŠVIESA
Negali būti! Labai juos mėgstu!
Turiu numerius...
Ketvirtą, penktą, šeštą, vienuoliktą.
TURIU 1, 5, 6, 8.
Jėga.
Į visatos galą
ir atgal,
ištverti ir išlikti.
Ištverti,
išlikti.
Ištverti, išlikti.
Geras, jėga!
Tyliau, dar neišėjom.
Baikit, gal galim čia pailsėti?
Čia yra kuo užsiimti.
Būtų neblogai palaukti, kol sutems.
Kitoje pusėje išlįsti būtų saugiau tamsoje.
Taip!
Valio!
Nagi, spirk atgal.
Valio!
Gerai.
Jei
kolaboravai, kad pasirūpintum juo,
neturėjau taip kalbėti.
Nežinau, kokia tavo situacija.
Nesakau, kad jie turėtų pamiršti...
Puikiai pavyko!
Atsižvelgus į aplinkybes atrodo žiauru...
Taip. Puiku!
...dėl to užsiundyti visą kariuomenę.
- Taip. -Žinai, anksčiau
sakiau netiesą.
Apie tai, kad nesu žudęs.
Buvo žmogus, puikus žmogus.
Niekada nebijojo,
nebuvo savanaudis
ir visada atleisdavo.
Ar esi tokį sutikęs?
Toks, paskui kurį sektum bet kur.
Norėjau tai daryti.
Ir būčiau daręs...
Taip, bet
Semas...
susirgo.
Leukemija.
Taip. Taigi,
buvo vieni tinkami vaistai,
ir staiga –
netikėtumas:
jų buvo likę nedaug.
Jie priklausė FEDRA.
Jei norėjau jų gauti,
reikėjo didelės aukos.
Todėl jiems ją paaukojau.
Tą puikų žmogų.
Kanzas Sičio pasipriešinimo vadą.
Ketlinos brolį.
Taip. Vis dar manai, kad jie neturėtų man būti griežti?
Ar blogiukas esu aš?
Nežinau, ko lauki.
Atsakyti lengva.
Esu blogiukas, nes pasielgiau kaip blogiukas.
Bet tu supranti.
Gal ir nesi jos tėvas,
bet turėjai vaikų.
Matyti.
Kur jis dingo?
Pakankamai laukėm.
- Ir? - Dar jo neradom.
O žmogų, kuris nužudė Brajaną?
Na...
Mums prastai sekasi.
Kas tau pasakė, kad aš čia?
Tavo mama.
Kodėl su ja kalbėjaisi?
Nežinojom, kur tu.
Ar buvai grįžęs į savo vaikystės kambarį?
Ne. Po galais, ne.
Jis už kelių šimtų kilometrų, neverta.
Taip.
Kai mudu su Maiklu buvom maži,
šis kambarys atrodė toks didelis.
Labai bijojau griaustinio.
Kilus audrai
Maiklas man sakydavo, kad čia visai ne kambarys.
Čia buvo
didelė medinė dėžė.
Didelė medinė dėžė, į kurią niekas negali patekti.
Nesvarbu, ar žaibai, ar tornadai, ar kulkos iš šautuvo.
Jis sakė, kad kol mes kartu,
mūsų tobuloje dėžėje,
esam saugūs.
Darė tai dėl manęs.
Jis nuolat taip elgėsi.
Tai buvo taip gražu.
Aš ne tokia.
Niekad tokia nebuvau.
Jis pakrauptų sužinojęs, ką esu padariusi.
Jei atėjai man pasakyti,
kad Maiklas nenorėtų, jog skriausčiau Henrį,
kad norėtų, jog atleisčiau...
Aš irgi tai žinau.
Jis man sakė.
Kai paskutinį kartą mačiau jį gyvą.
Kalėjime.
Jis liepė man atleisti.
Ir ką už tai gavo?
Kur čia teisingumas?
Kokia to prasmė?
Tavo brolis buvo puikus žmogus.
Visi jį mylėjom.
Bet...
jis nieko nepakeitė.
Tą padarei tu.
Mes su tavim.
Gerai.
-Žinai, kur mes? - Taip.
Kitoje pusėje.
AMERIKOS BANKAS STOVĖJIMO AIKŠTELĖ
Kodėl negalim naudoti žibintų?
Jis sako, kad neatkreiptume dėmesio.
Bet čia nieko nėra.
Žinau.
Čia nieko nėra.
Ir nebus, nes mano planas pasiteisino.
Tiek daug plepalų.
Tik sakau, kad žodį tesėjau.
Čia sukam į dešinę,
einam gatve, upės krantas už paskutinio namo.
Ir būsim išorėje.
Pereisim upę, o paskui? Kur eisit?
Dar nežinau.
Mes keliaujam į Vajomingą.
Kas? Tai didžiulė valstija, ten tilps dar du žmonės.
Taip.
Gal pasidžiaukim sėkme ir gražiai atsisveikinkim.
Ne, jis persigalvos. Patikėk. Visada taip būna.
Sako: „Ne, Ele, tikrai nieko nebus“.
O aš: „Prašysiu dar milijoną kartų“, o jis...
Bėkit! Greičiau!
- Iš kur šaudo? - Patylėk.
Velnias, bėgam. Nagi.
- Ką darai? - Dingstu iš čia.
Velnias! Po velnių.
Ką darysim?
- Lik čia. - Ką?
Jei nejudėsi, jis į tave nešaus.
Apeisiu aplink,
pabandysiu įeiti pro kitą pusę ir jį nudėti.
Jei išlįsi, būsi nužudytas.
Tamsu, jis prastas šaulys.
- Manęs nenužudys. - Tada nužudys mus.
Ar pasitiki manim?
Padėk ginklą ir pastumk man.
Paskui lik čia dar valandą.
Turi padaryti tik tiek.
Prašau, nedaryk to.
Prašau.
Antoni?
Antoni, laikyk juos ten. Mes tuoj atvyksim.
Velnias.
Bėkit!
Visur mašinos.
Kaip manai, kodėl važiuoji priekyje? Pašalink jas.
Bėgam!
- Tu sveika? - Taip.
- Jis ten. - Velnias.
Du ir du. Iš kitos pusės, nudėkit jį.
Išėjimo nėra, Henri.
Gal išeisi ir sutaupysi mums laiko?
Ne?
Nieko tokio, nesvarbu.
Išeisiu.
Tik paleiskit vaikus.
Ne.
Atleisk.
Mergaitė yra su vyru, kuris nužudė Brajaną, o Semas...
Na, Semas yra su tavim.
- Tu nesupranti! - Suprantu.
Žinau, kodėl tai padarei.
Bet ar susimąstei, kad galbūt jam buvo lemta mirti?
Jis dar vaikas.
Vaikai irgi miršta, Henri.
Jie miršta nuolat.
Manai, visas pasaulis sukasi aplink jį?
Manai, jis
vertas visko?
Taip būna, kai erzini likimą.
Pasiruošk imti jį ir bėgti.
Taip.
Pirmyn.
Jau metas, Henri.
Užteks.
Tokia bus pabaiga.
Bėgam!
Pervažiuokit juos!
Bėk.
Rask priedangą. Neatsisuk, bėk!
Pasitrauk! Pasitrauk nuo manęs!
Šūdas!
Pasitrauk!
Ne! Semai!
Semai!
Greičiau!
Bėgam!
Stokit!
Čionai, greičiau! Bėgam!
Pykšt.
„Varnas 01“ artėja prie raudonosios planetos.
Manai, jie ištvers?
Manau, kad taip.
Vaikams lengviau.
Jie neturi rūpintis kitais.
Tai yra sunkiausia.
Na...
turbūt darom gerai.
Apie ką tas komiksas?
-„Ištverti ir išgyventi“? -„Ištverti ir išgyventi“.
Tai nebeaktualu.
- Taip, nieko gero. - Taip.
Tiksliai nežinau, kaip pasiekti Vajomingą.
Turbūt teks eiti.
Bet...
-Žinai, jei nori... - Taip.
Taip.
Semui būtų gerai turėti draugę.
Pasakysiu jam ryte.
Nauja diena ir pradžia.
Būtent!
Pasibelsti?
Ei.
Tau reikia pamiegoti.
Nematau jokio įtartino judėjimo. Stifai?
Ne.
Tai reiškia, kad esi 153 sektoriuje.
Stela, ar girdi?
Supratau. Viskas gerai.
AR KADA BIJAI?
Neatrodo, kad bijočiau?
„Niekada.“
Aš visada bijau.
Skorpionų!
AŠ BIJAU LIKTI VIENA.
O TU?
„Jei pavirstum į pabaisą, ar viduje tebebūtum tu?“
Velnias.
Mano kraujas yra vaistai.
NEMIEGOK SU MANIM
Pažadu.
Pažadi?
Pažadu.
Ei.
Ne, ne.
- Džoeli! - Ne!
Džoeli!
Ele.
Tu sveika?
Ramiai.
Henri, duok man ginklą.
Ką aš padariau?
Ką padariau?
Ką... aš padariau?
- Semai? - Henri, duok man ginklą.
Duok man ginklą.
Duok man ginklą, Henri.
Duok man ginklą.
Henri, ne!
O Dieve.
Kur vakarai?
ATLEISK
Einam.
Subtitrus vertė: Albina Griniūtė