JAKARTA, INDONÉZIA 2003. SZEPTEMBER 24.
Bocsánat! Ebédkor zavartam.
Ugyan!
Épp végeztem.
Elnézést, uram!
Bűncselekményt követtem el?
Nem, dehogyis.
Biztosan engem akarnak?
Maga Ibu Ratna.
A mikológia professzora
az Indonéz Egyetemen.
Biztosan magát akarjuk.
Ibu Ratna, megvizsgálná az előkészített mintát?
Talán észreveszi...
Hadd következtessen ő!
Ez az Ophiocordyceps.
Miért chlorazollal készítették elő a tárgylemezt?
Mert azt használjuk az emberi mintákhoz.
A Cordyceps nem él meg emberben.
Ha rosszul érzi magát,
kérem, jöjjön ki gyorsan!
Lent a bal lábán...
Ez emberi harapásnyom?
Mikor történt ez?
Úgy 30 órája.
Hol?
Egy gabonaüzemben a város nyugati felén.
Tökéletes táptalaj.
És aztán?
Egy egészséges nő hirtelen erőszakos lett. Rátámadt négy munkatársára,
hármójukat megharapta.
Bezárták egy mosdóba, kiment a rendőrség...
rájuk akart támadni, és lelőtték.
Mi történt azokkal, akiket megharapott?
Megfigyelésre vitték őket.
Pár órával később
az eljárásnak megfelelően elrendelték...
a kivégzésüket.
A nőt ki harapta meg?
Nem tudjuk.
Szóval még szabadon van.
Tűnt még el dolgozó?
Tizennégy.
Ibu Ratna,
azért hívtuk, hogy segítsen megakadályozni a terjedést.
Kell egy védőoltás
vagy gyógyszer.
Egész életemben ezeket tanulmányoztam.
Szóval kérem, nagyon figyeljen!
Nincs gyógyszer.
Nincs védőoltás.
Akkor mit tegyünk?
Bombázzanak!
Kezdjenek bombázni!
Bombázzák le a várost...
minden lakójával.
Bocsásson meg!
Haza tudna vinni valaki?
Szeretnék a családommal lenni.
Jó reggelt!
Fertőzöttnek tűnök?
Mutasd a karod!
Ja, nem lesz csúnyább.
Ez nyílt terep, miért nem támadnak?
- Amiatt ne aggódj! - De, aggódom.
Miért volt Marlene-nél egy fertőzött lány?
Nem vagyok fertőzött.
A harapás után talált rám.
- És nem lőtt le? - Nyilván.
Bezárt, és mindennap tesztelték,
beteg vagyok-e.
Hogy teszteltek?
Pisilnem kell.
Hogy teszteltek?
Számoltam, kinyújtottam a karom,
és úgy tartottam.
De annyira örültek,
hogy nem változtam egy kibaszott szörnnyé.
Most már kimehetek?
Jó.
Oda hátra mehetsz.
És tessék!
Tépj ki pár lapot!
Nem lesz itt semmi rémes?
- Csak te. - Jaj, de vicces.
Eltört.
Csak megrepedt.
Hamar meggyógyul.
- Túlélte az éjszakát. - Nem számít.
Előbb vagy utóbb megtörténik.
Még közel a fal. Visszavisszük a KZ-be,
megszerezzük máshogy az aksit.
Ez a legjobb esélyünk.
Ha visszavisszük, valaki észreveszi a karját,
és letesztelik.
- Aztán megölik. - Inkább ők, mint mi.
Ne beszélj úgy róla,
mintha lenne bármiféle jövője.
Éhes vagy?
Ehetsz a miénkből.
Köszi! Marlene csomagolt nekem.
Az csirke?
Igen.
Csempészektől vette.
Gondolom, nem tőletek.
- Hé! - Miért...
Miért vagy olyan fontos Marlene-nek?
És ne hazudj!
Vagy visszaviszünk.
Akkor bukjátok az aksit.
Hallottad?
Akkor azt is, hogy le akar lőni.
Felnőttként fogok beszélni veled.
Jó?
Joellel nem vagyunk jó emberek.
Ezt önös érdekből tesszük.
Mert úgy tűnik, értékes vagy.
De nem tudjuk, mennyire, ha nem tudjuk, mink van.
Szóval válaszolj!
Elvileg titok.
Erre elmondom az első...
Van a tűzbogaraknak egy tábora valahol nyugaton.
Orvosokkal. Gyógymódon dolgoznak.
Hallottam már.
És ami velem történt,
- az a kulcs... - Az oltáshoz.
Erről van szó?
Mindig ugyanaz van.
Vakcinák, csodaszerek. Semmi sem hat. Soha.
Kapd be! Nem én kértem.
Egyikünk sem.
Ennek nem lesz jó vége, Tess.
Vissza kell mennünk.
Csak tudjuk le ezt!
Nem számít, az-e, akinek a tűzbogarak mondják.
Ha ők hisznek benne,
megkapjuk, amit akarunk.
Egyetlen apró rángás...
Ne!
Jó. Oké.
Oké?
Oké.
Adtok fegyvert?
- Kizárt. - Nem.
Jó! Jézusom, oké.
Majd dobálom őket szendóval.
Tiszta.
Aha.
Nappal máshogy néz ki.
Indulnunk kell.
Olyan, mint egy szétcseszett hold.
Itt bombáztak?
Igen.
A legtöbb nagyvárost megszórták.
Lassítaniuk kellett a terjedést.
Itt bejött, de a legtöbb helyen nem.
Az államháza odaát van.
Tíz perc, ha nem kóválygunk.
- Szóval... - A hosszú vagy a rövid út?
Mármint a hosszú vagy a „kurvára megdöglünk” út?
A hosszúra szavazok.
A kevéske infó alapján.
Meg kell néznünk a hotelből.
Oké.
Hol a faszban vannak már?
Tudod, ha közelednek.
Legutóbb nem tudtam.
Hogy haraptak meg?
Van az a régi pláza a KZ-ban.
Amit lezárták, bedeszkázták, és ahova nem lenne szabad bemenni?
Az a pláza?
Mindegy. Beosontam.
Látni akartam, milyen.
Azt gondoltam, üres.
Majd jött egy a semmiből, és rám támadt.
Azt hittem, megúsztam...
Szóval csak egyedül mentél be?
Aha.
Hány éves vagy?
Tizennégy.
Hű!
Neked aztán van vér a pucádban.
Köszi!
Senki sem fog keresni, ugye?
Anya, apa, pasi?
Árva vagyok,
és nem.
Elvileg őrület van a nyílt városban.
Fertőzöttek serege rohangál mindenhol.
Nem egészen így van.
Az emberek szeretnek mesélni.
Nincsenek szuperfertőzöttek, amik gombaspórával terítenek be?
Remélem, nincsenek.
Vagy széthasított fejűek, amik látnak a sötétben?
Mi volt ez?
Menjünk tovább!
Ugye most csak szívatsz?
Voltál már ilyenben?
Túl drága volt.
Honnan tudod, mi ez?
A könyvekről hallottál?
Hé, belemegyünk?
El kell jutnunk a túloldalon lévő lépcsőhöz.
Nem tudok úszni.
Komolyan?
Szerinted van uszoda a KZ-ban?
Nem, okostojás, úgy értem...
Mégis honnan kellett volna tudnom?
Ez annyira undorító.
Ezt nézzétek!
Ding, ding!
Igen, uram. A legszebb lakosztályt kérem.
Igen, asszonyom. Vigyem a csomagját?
Igen, asszonyom. Máris, asszonyom.
Fura gyerek vagy.
Te vagy fura gyerek.
Basszus!
Bocsi!
Jól vagy?
Aha.
Kurva jól.
Baszki! Azt a rohadt!
Nem volt olyan rossz.
Próbálj te tíz emeletet mászni ilyen térdekkel!
Ez meg mikor történt?
Esetleg az?
Nem nyert.
Na jó. Megpróbálhatok felmászni oda.
Átküzdöm magam, és belülről kinyitom.
Én vagyok a legkisebb.
Könnyebben átjutnék rajta.
De meghalsz, és üres marad a zsebünk. Itt maradsz!
Tudnál segíteni?
Minden oké odafent?
Aha.
Kicsit nagy itt a rumli, szóval kérek pár percet.
Csinos kis kés.
Ezt hol tanultad?
A cirkuszban.
Honnan jöttél?
Texasból.
És Tess?
Detroitból. Michigan államból.
Járok suliba. Vágom Detroitot.
És ti ketten...
Nem válaszolok.
- Hogy kerültél Bostonba? - Erre sem.
Ne kérdezz többet rólam!
Meddig él egy fertőzött?
Azt hittem, jársz suliba.
Ja, csak jó szar.
Némelyik egy-két hónapig húzza.
De vannak, amik már 20 éve kóborolnak.
Öltél már fertőzöttet?
Ja, rengeteget.
Nehéz volt?
Tudván, hogy emberek voltak.
Igen, néha.
És a tegnap éjszakai fickó?
Tedd le a fegyvert, Joel!
Hogyan tovább?
Rengetegen vannak.
Legutóbb még az épületek belsejében voltak.
De sokan jöhettek itt át a KZ-t kutatva.
Bementek menedéket keresni,
és így lettek ők egyre többen. Apránként, évről évre.
Összekapcsolódtak.
Jobban, mint hinnéd.
A gomba a föld alatt is nő.
Hosszú fonalak, akár a drótok, némelyikük kilométer hosszú.
Rálépsz valahol egy Cordyceps-foltra,
és egy tucat fertőzöttet versz fel vele valahol máshol.
Megtudják, hol vagy, és eljönnek érted.
Hiába vagy immunis, ha széttépnek.
Felfogtad?
Ez nagyon fontos.
Próbállak életben tartani.
Szóval nem arra megyünk.
Nem.
Akkor merre?
A rövidebb úton?
A múzeum.
Ugye most csak szívattok?
Van egy átjáró a legfelső emeletről.
Így már megnyugodtam.
- Mindig azon mentünk át. - Értem.
- És sosem volt gond. - Csúcs.
Csontszáraz.
Lehet, hogy végre mind meghaltak.
Jaj, ne már!
Elemlámpát is pakolt, vagy csak szendót?
Igen.
Jó, még pár alapszabály.
Lassan haladunk.
Ha jön valami, mögénk állsz,
és ott maradsz, érted?
Igen.
Maradt egy szabad kezem.
Gratulálok!
A BOSTONI MÚZEUM ÜDVÖZÖLJÜK
KIJÁRAT
AJÁNDÉKBOLT - NYITVA ÜDVÖZÖLJÜK
Ja, ezeknek annyi.
Végre egy kis szerencse.
Egyből erre kellett volna jönnünk.
Basszus!
Mi a franc csinálta ezt?
Talán...
Talán odakint támadták meg,
és bekúszott az ajtón.
Nyitva volt. Talán ő nyitotta ki.
Nem hallok semmit.
Mit kéne hallani?
Egy fertőzött csinálta ezt?
Mert engem megtámadott egy, és az nem ilyen volt.
Jó, mostantól fogva
elnémulunk.
Nem elhalkulunk, elnémulunk.
- Jó, de... - Semmi kérdés.
Csak némulj el!
A FÜGGETLENSÉG CSARNOKA
Nem látnak, de hallanak.
Meneküljetek!
Menekülj!
Jól vagy?
Kificamodott a bokám.
De igen.
És te?
A bugyim tiszta maradt, szóval...
Ez most komoly, baszki?
Ha valamelyikünkkel meg kellett történnie...
Hé, húzzunk innen a francba!
Ezt tekerd rá!
Kösz!
Oda át?
Igen, kicsit ijesztő...
A benti volt az.
Ez itt csak fa.
Várj meg ott!
Kérünk egy percet!
Később még többen lesznek.
Majd akkor törődünk velük.
Jó lesz.
És a kölyök?
Az első harapást megúszta, de mi van a másodikkal?
Inkább fogadd el a jó hírt!
Képes vagy rá?
Utálod a gondolatot, hogy talán nyerhetünk?
Menj, és figyelj rá!
Ilyenről álmodoztál?
Még nem tudom.
De ez a látvány verhetetlen.
Nyomás, érjünk oda sötétedés előtt!
Hol a fenében vannak?
Maradjatok!
Joel?
Mi a franc folyik itt?
Nem tudom.
Bementek.
- Gyerünk! - Tess!
Tess!
Azt a rohadt!
Jézusom!
Na jó.
Kéne itt lennie egy kibaszott rádiónak, vagy valaminek, nem?
Ki ölte meg őket? A FEDRA?
Nem.
Az egyiket megharapták.
Egészségesek kontra betegek. Mindenki veszített. Tess!
Mit csinálsz?
Mit mondott Marlene, hová visz téged?
Ellie!
Nem tudom, nyugatra.
Nyugatra. Picsába!
Oké, egyiküknél csak van egy térkép, nem?
Joel? Segítenél?
Nem!
Tess, vége van!
Hazamegyünk!
Az nem az én otthonom!
Én maradok.
Sejtettük,
hogy egyszer elfogy a szerencsénk.
Baszki!
Megfertőződött.
Mutasd!
Joel...
Hoppá, igaz?
Vedd le a kötést!
Nézd!
Joel!
Ez a valóság.
Joel, ő a valóság.
Vidd Billhez és Frankhez!
- Nem. - Ők átveszik.
Aztán majd intézik.
Nem, nem lehet. Nem fogják átvenni.
De igen, mert te meggyőzöd őket. Meg bizony.
Sosem kértem semmit. Hogy viszonozd az érzéseimet.
- Hogy... - Nem.
Befognád? Mert nincs időm.
Előtted a lehetőség.
Juttasd el oda!
Tartsd életben!
És mindent jóváteszel.
A sok közös szarságot.
Kérlek, bólints rá, Joel!
Bassza meg!
- Sok jön? - Az összes.
Egy percünk van.
Mit csinálsz?
Elintézem, hogy ne kövessenek.
Joel!
Azt mentsd, akit tudsz!
Nem!
Nem hagyjuk itt!
Engedj el, te barom!
Nem megyek veled!
A feliratot fordította: Rádóczki Attila