Tai jus jaudina labiausiai?
Taip, bet koks virusas,
bet labiausiai – kas nors panašaus į gripą.
Dėl kelionių lėktuvu?
Per orą, taip, kosint...
Atsiprašau, turėjau galvoje lėktuvu keliaujančius žmones.
Esate aprašęs tai savo knygoje.
Taip, tarkim, Madagaskare atsiradęs virusas
per kelias savaites gali pasiekti Čikagą
ir gali kilti pasaulinė pandemija.
„Pan“ reiškia „viską“. Visas pasaulis susirgtų tuo pat metu.
Daktare Niumanai, jūs taip pat esate epidemiologas.
Spėju, pasaulinės pandemijos tikimybė jums neleidžia ir ramiai miegoti naktį.
-Ne. -Ne?
Ką gi, tokia jau ta mūsų laida.
Ne, su virusais žmonija kovoja nuo pat pradžių.
Kartais miršta milijonai žmonių, kaip tikrame kare,
bet galiausiai mes vis tiek laimime.
Bet, kaip manote, ar mikroorganizmai kelia grėsmę?
Taip, labai rimtą.
-Bakterijos? -Ne.
-Mėgstate sakyti „ne“. -Taip.
Ne bakterijos, ne virusai, tai...
Grybeliai.
Taip, dažniausiai reakcija būna tokia.
Grybeliai atrodo nepavojingi.
Daug rūšių žino, kad yra kitaip.
Yra grybelių, kurie siekia ne žudyti,
o kontroliuoti.
Paklausiu jūsų štai ko:
iš kur gauname LSD?
O iš kur jūs jo gaunat?
Jis gaminamas iš skalsės. Tai grybelis.
Psilocibinas – taip pat grybelis.
Virusai gali mus susargdinti,
o grybeliai gali užvaldyti mūsų protą.
Yra grybelis, užkrečiantis vabzdžius.
Pavyzdžiui, patenka į skruzdėlę.
Jos kraujotakos sistema nukeliauja
į smegenis ir paleidžia ten haliucinogenų,
taip priversdamas skruzdėlės protą jam paklusti.
Grybelis ima valdyti skruzdėlės elgesį,
nurodinėti jai, kur eiti ir ką daryti,
kaip lėlininkas su marionete.
Ir situacija tik blogėja.
Grybeliui reikia maisto išgyventi,
todėl jis ima ėsti savo šeimininką iš vidaus,
skruzdėlės kūną pakeisdamas savuoju.
Bet jis neleidžia aukai nugaišti. Ne, jis...
Palaiko aukos gyvybę, neleisdamas jos kūnui suirti.
Kaip?
-Iš ko gaminamas penicilinas? -Iš grybelio.
Dr. Šoenhaisai, nerimaujat.
Toks grybelinis užkratas egzistuoja, bet ne žmonėse.
Tiesa, grybelis neišgyvena,
jei šeimininko vidinė temperatūra aukštesnė nei 34,4 laipsnio.
O šiuo metu grybeliams nėra priežasčių
vystytis taip, kad ištvertų aukštesnę temperatūrą.
Bet kas būtų, jei tai pasikeistų? Kas, jei...
pavyzdžiui, pasaulyje taptų truputį šilčiau?
Priežastis vystytis yra.
Jei mutuotų bent vienas genas, aukšliagrybūnai,
mieliagrybiai, skalsės, kordicepsai, Aspergillus –
bet kurie iš jų galėtų užkrėsti mūsų smegenis
ir imti mus valdyti. Ne milijonus, o milijardus mūsų.
Milijardai marionečių užnuodytomis smegenimis,
amžinai siekiančių to paties tikslo –
skleisti infekciją iki paskutinio gyvo žmogaus,
bet kokiomis priemonėmis.
Ir tai nepagydoma.
Nėra būdo to išvengti. Nėra vaistų.
Jie neegzistuoja. Jų net neįmanoma pagaminti.
Taigi, jei taip nutiktų?
Mes pralaimėtume.
Netrukus sugrįšim.
7.08 VAL.
Žadintuvas.
Kur blynų mišinys?
Ar aš...
Taip. Atsiprašau.
Tavo gimtadienio proga ketinau iškepti blynų. Prisiekiu.
Juk žinai, kad blynų nemėgstu.
Žinau, kad nemėgsti.
Kepu dėl savęs.
Vitaminas C.
Paruošei pamokas?
Trupmenas?
Primink, kiek tau metų.
Trisdešimt šešeri.
Tuoj reikės sauskelnių.
Kas sakė, kad jau nereikia?
Lukštas.
Kalcis.
Nuostabu.
Ar užteks tavo dėdei Tomiui?
Būtų užtekę.
Sveiki.
Tu dar gyvas, senas kriene.
-Jis tave myli. -Jis nuo manęs priklausomas.
Tai ne tas pats.
-Manau, kad tas pats. -Tikrai tas pats.
Maniau, kad valgysim blynus.
Nupirksim tau ką nors pakeliui.
-Betonuotojai bus? -Sakė, kad gal bus.
„Gal“? Kol neišliesim, nebus karkaso, o kol jo nebus, mums nesumokės.
Galėtume pakviesti dar ką nors, būtų greičiau.
Ne, šiuo darbu nesidalinsiu. Net su tavim nelabai noriu dalintis.
Galim dirbti dvi pamainas.
Rimtai?
-Šiandien? -Taip, baigsiu iki 21.00 val.
Iki 21.00 val., ar ne?
Taip.
Parnešiu tortą.
Pažadu.
Džakartoje tęsiasi neramumai,
JAV piliečiams patariama...
Džakarta. Kur ji, Artimuosiuose Rytuose?
Nežinau. Tai tikrai šalis.
-Gal tai Azijos dalis? -Džakarta – ne šalis.
Galima būti ir Azijos dalimi, ir šalimi.
Tai Indonezijos sostinė.
Velnias. Mums dar yra vilties.
Gerai.
Greit baik valgyti, nuvešim tave.
-Aš dar valgau kiaušinių lukštus. -Turi septynias minutes.
Tavo marškinėliai išvirkšti.
Velnias.
Jam važiuoja stogas.
Sara!
Sveika, kaimyne.
Labas.
Konė apie tave klausė.
Senokai nebuvai užėjusi.
Tai jį pradžiugins.
Galėčiau užeiti po pamokų, bet tik trumpam.
Ji džiaugsis ir tuo.
Galėsit ką nors iškepti.
Beje...
Prikepėm per daug. Norit sausainių?
Tėti, tu mėgsti sausainius.
Taip.
Bet laikausi Atkinso dietos.
-Ko? -Tai...
Žinot, mes skubam.
Bet Sara vėliau užeis. Pabus tiek, kiek norėsit.
Papasakos apie Atkinso dietą.
Puiku, perduosiu Konei.
Nuostabu.
Negaliu apsakyti, kaip įdomu buvo klausytis to pokalbio.
Užgesink.
Su gimtadieniu.
OPERACIJA „AUDRA DYKUMOJE“ KARO VETERANAS
OSTINAS, TEKSASAS RUGSĖJO 26 D.
Schemą perrašykit tiksliai taip, kaip užrašiau aš.
Visada veiksnys ir tarinys.
Veiksmažodis ir daiktavardis.
Sakinys toks: „Kur tu eini?“
Veiksnys yra „tu“.
Tu eini...
Tarinys.
„Kur.“ Prieveiksmis.
Matot? Pasisemkit žinių, pasukit galvą.
Pažadu, vėliau gyvenime to prireiks.
Patikėkit, todėl čia ir esam.
Gerai? Taigi, „tu“ yra veiksnys...
Taip, tai reikia žinoti.
Taip, kitą savaitę bus žinių patikrinimas.
Namų darbus atiduoti reikės rytoj, pamokos pabaigoje.
20 dol.
Tik tiek?
Gerai, 30 dol.
Tinka ir 20 dol.
Sugedo spyruoklė. Sutvarkysiu dabar pat.
Visą dieną.
Prisiekiu.
Užsidarom.
Šiandien darbą baigėm.
Dabar 15.15 val., darbą baigiam 19.00 val.
-Labai gaila, bet jis negali užbaigti. -Jau baigiau.
Eik namo.
Štai kur tu, mieloji.
Atleiskit.
Jau ėmiau nerimauti.
Turėjau kai ką paimti tėčiui.
Sveikas, Mersi.
Ar viskas gerai?
Žiniose?
Kas, mieloji?
Nieko, tiesiog šiandien gatvėje mačiau daug policijos.
Taip būna kasdien, ar ne?
Žmonės turi susitaikyti su Jėzumi.
Trys vinys plius vienas kryžius lygu atleidimas.
Pamaniau, gal išsikepkim sausainių.
Su šokoladu?
Su razinomis.
Nagi, mama.
Žalumynai. Juk mėgsti juos.
Ką gi.
Nežinau, kodėl su ja kalbuosi.
Ji visiškai kurčia.
Gal nori man padėti?
Tuoj ateisiu.
Ponia Adler?
Gal galiu pasiskolinti?
Taip, aišku. Ji Denio.
Tuoj grįš mano tėtis. Turiu eiti.
-Tikrai? -Taip.
Įsidėk sausainių.
Šiandien Ostino policijos departamentas nepakomentavo
visame mieste vykstančių smurto protrūkių.
Kai kas mano, jog dėl jų kalta nauja narkotinė medžiaga.
Netrukus grįšim, ir Manuela Sančez papasakos daugiau gyvai iš...
Bent kartą užsirakinai duris.
Šaunuolė.
Taip.
-Jau dešimta. -Žinau.
Gavom ne to dydžio atramines sijas.
Nieko apie tai nesupranti. Atleisk.
Kur tortas?
Velnias.
-Eik tu sau. -Nupirksiu mums rytoj.
Prisiek arba negausi dovanos.
Turi man dovaną?
Prisiek.
Prisiekiu savo gyvybe.
Na...
Sutaisiau jį tau.
Tikrai?
-Ką? -Nieko negirdžiu.
Prastas pokštas.
-Tu irgi. -Taip, žinau.
Iš kur gavai tam pinigų?
Iš narkotikų.
-Parduodu narkotikus. -Vis geriau nei mano darbas.
Kainavo tik 20 dol.
Pavogiau juos iš tavęs.
Galėjau pavogti 60 dol., bet likusius padėjau atgal,
nes esu sąžininga.
Be to, svarbiausia – geri ketinimai.
Pats niekad nebūtum jo pataisęs. Taigi...
Ačiū.
Yra dar viena.
Adleriai paskolino.
KURTISAS IR VAIPERIS
Čia versija su ištrintomis scenomis.
Taip. Įsivaizduok, kokios jos prastos.
Nagi, įjunk.
Kol dar tavo gimtadienis.
Neužmik.
Aišku, kad neužmigsiu. Per daug jaudulio.
Alio?
Džoeli, čia aš. Viskas gerai.
Taip?
Bet aš areštinėje.
Po galais.
Šįkart kaltas ne aš.
Buvau bare. Kažkokiam vyrukui nuvažiavo stogas, jis ėmė pulti padavėją.
Įsikišau ir išjungiau jį. Atvyko policija.
Nesvarbu, turi mane ištraukti.
-Dabar? -Jau penktadienis.
Jei šįvakar manęs neištrauksi, liksiu savaitgaliui.
Čia beprotnamis, Džoeli. Turiu iš čia ištrūkti.
Kurioje areštinėje? Traviso apygardos?
Taip, 10-ojoje.
Prakeikimas, Tomi.
Atleisk.
Prašau.
Gerai.
Prakeiktas kvailys.
23.03 VAL.
2.16 VAL.
Tėti?
ŠALIES ĮSPĖJIMAS
AVARINIS PRANEŠIMAS
...viduje. Teisėsaugos pareigūnai ir gelbėtojai jau atvyko,
jie susisieks ir pateiks daugiau nurodymų.
Likite viduje. Pareigūnai...
Nusiramink, Mersi.
Ką čia veiki, drauguži?
Eikš, parvesiu tave namo.
Eikš, Mersi, prašau.
Mersi!
Ponia Adler?
Padėk man.
Lipk į mašiną! Tuoj pat! Greičiau!
Ką darai, Džoeli?
Tu ją nužudei.
Mieloji, atleisk.
-Džoeli, turim važiuoti. -Sara, paklausyk.
Taip nutiko ne tik Adleriams. Bet būkim drąsūs.
Mes iš čia paspruksim.
Ei, važiuojam. Nagi.
Lipk.
Džoeli?
Denise, grįžk į namus!
Tuoj pat užsirakink duris!
Nagi, nagi. Lipk.
Užsisek diržą.
Laikykis.
Jėzau Marija, Džoeli!
-Važiuok 71... -71-ąja, žinau.
-Tėveli... -Nežinom.
Sako, kad tai virusas. Kažkoks parazitas.
-Jį paleido teroristai? -Nežinom.
-Mes užsikrėtę? -Aišku, kad ne.
-Kodėl viskas sproginėjo? -Nei telefono ryšio, nei radijo.
-Prieš minutę pranešėjas vis kalbėjo. -Iš kur žinai?
Ką?
Kad mes neužsikrėtę.
Sako, daugiausia užsikrėtusių mieste.
Todėl uždarė greitkelį.
O Dieve.
Tai Džimio namas.
Adleriai veždavo močiutę į miestą.
Į ligoninę.
Taip, tikrai. Turbūt todėl ir užsikrėtė.
Bet reikėtų ten lankytis dažnai, ar ne?
Mes sveiki, patikėk.
Gerai.
Ei! Čionai. Ei!
-Ką darai? -Jie turi vaiką.
-Mes irgi. Nesustok. -Ei! Ei. Palaukit, ne!
-Jie gali sėdėti gale. -Ne, ne, ne!
Ne, ne, prašau!
Prašau!
Atvažiuos kas nors kitas.
Po velnių!
Visiems kilo ta pati mintis.
-Nepravažiuosiu. -Gerai.
Pagalvokim. Ką nors sugalvosim.
-Velnias! -Važiuok per lauką.
Nukirsim kampą ir įvažiuosim... Vakarų pusėje.
Taip, taip. Vakarų. Gerai. Gerai, laikykitės.
Po galais!
-Prakeikta kariuomenė! -Juk tai gerai.
Gerai jiems. Bet ten greitkelis, į kurį norėjom įvažiuoti.
Važiuok toliau. Į šiaurę.
-Gali būti daug žmonių. -Į pietus negalim,
į rytus negalim, į vakarus negalim. Ką dar mums daryti?
Tomi, pirmyn!
Taip, žinau tą vietą. Gal ir pavyks.
-Taip, o kas toliau? -Nežinau.
Meksika. Tiesiog kuo...
Kuo toliau. Kiek turim degalų?
-Tris ketvirtadalius bako. -Gerai.
Važiuosim per miestą, per golfo aikštelę prie upės, tiesiai per ją,
įvažiuosim į greitkelį kitoje barikadų pusėje
ir būsim ištrūkę.
Gal taip yra visur.
Gal nėra kur bėgti.
Kas čia dabar?
Šūdas. Negaliu apvažiuoti.
Už ko nors laikykitės.
Važiuok toliau.
Velnias! Tomi!
Tomi, negali čia sustoti.
Negaliu per juos važiuoti.
Rimtai? Tiesiog važiuok!
Atgal, atgal, atgal!
-Atgal, atgal! -Bandau!
Tomi, greičiau važiuok!
-Turim važiuoti! -Bandau, nėra kur važiuoti.
-Rask skersgatvį. -Kokį skersgatvį? Visur žmonės.
Varyk tiesiai per juos. Turim dingti iš šios gatvės.
-Tą ir bandau padaryti, Džoeli. -Viskas bus gerai. Nesustok.
Tėti?
Velnias.
Važiuok.
Važiuok!
Sara. Sara.
Lik ten, nejudėk.
Tomi, tu sveikas?
Taip, aš sveikas.
Sara, nežiūrėk.
Žiūrėk į mane, gerai?
Atleisk, mieloji. Suprantu.
Eikš. Apkabink mane. Ateik čia.
Laikau tave.
Tu sveika?
-Ar tu sveika? -Skauda kulkšnį.
-Gerai. -Turim dingti iš gatvės!
Velnias!
Tomi?
Tomi!
Eikit link upės. Aš rasiu kelią!
Išvesk ją iš čia, Džoeli!
-Negalim jo palikti. -Jis išsikapstys. Gali bėgti?
Ne.
-Žiūrėk į mane. -Gerai.
-Gerai? -Gerai.
Nežiūrėk niekur kitur.
Gerai.
Viskas gerai, mieloji. Mes saugūs.
Nejudėkit.
Mano dukra sužeista.
-Kulkšnis. -Sustokit.
Gerai.
Ramiai.
Mes neužsikrėtę.
Prie upės du civiliai.
Vienas sužeistas.
Kulkšnis.
O kaip dėdė Tomis?
Pirmiausia nuvešim tave į saugią vietą.
Paskui grįšim jo, gerai?
-Gerai. -Gerai.
Pakartokit.
Ei! Judėti neleidau.
Taip, pone.
Mes neužsikrėtę.
Pone...
Mes neužsikrėtę!
Apgailestauju.
Prašau, nereikia.
O Dieve.
Ne, ne.
Ne, ne, ne.
Gerai. Tu sveika.
Tu sveika. Pajudink ranką, mieloji.
Pajudink ranką.
Ne, suprantu, mieloji. Suprantu.
Žinau, kad skauda.
Nagi.
Nagi, mieloji.
Viskas gerai.
Suprantu. Žinau, mieloji.
Žinau, kad skauda.
Tu pasveiksi. Viskas gerai.
Mieloji... Mieloji, paklausyk.
Turiu tave pakelti, gerai?
Turiu tave pakelti.
Gerai?
Eikš.
Nagi. Žinau, mieloji.
Suprantu!
Tomi, padėk man!
Džoeli...
Nagi, mažute.
Nagi, mažute, turiu tave pakelti.
Nagi.
Nagi, kelkis.
Nagi, mažute.
Nagi.
PO DVIDEŠIMTIES METŲ
BOSTONAS 2023 M.
Nenorim, kad iškristum iš kėdės.
Kuo tu vardu?
Tu viena?
Ir...
Iš kur ši žaizda?
Truputį pakutens. Štai čia.
Duosim tau vaistų,
o paskui rasim tavo mėgstamiausio maisto.
Norėtum?
Tada atnešim tau naujų drabužių
ir žaislų, kiek tik norėsi.
Tai tik maža adatėlė.
Nieko baisaus.
Tu saugi.
Negaliu.
Dešimt.
Turit dar ką nors?
Šiandien nieko.
Rytoj reikės šluoti gatves...
arba prižiūrėti kanalizaciją.
Už ką daugiau mokama?
Už darbą su šūdais.
Vėlesnė pamaina, pradeda 16 val.
KOMENDANTO VALANDA
LAUKE BE LEIDIMO BŪTI DRAUDŽIAMA
PRANEŠKITE APIE INFEKCIJĄ
BATŲ RAIŠTELIAI: 1 RACIONO KORTELĖ
Džeisonas Čoi, EMC 342.3 pažeidimas:
išėjimas iš Karantino zonos be leidimo.
Marija Elizijano,
EMC 342.7 pažeidimas:
įėjimas į Karantino zoną be leidimo.
Visi buvote teisiami kariuomenės teisingumo teisme
ir karo lauko teismo komisijos pripažinti kaltais.
Jums skiriama mirties bausmė,
kaip numatyta EMPA
pirmojo straipsnio penktos dalies...
Nagi.
Arba galėčiau tave nušauti.
Taip, bet ką darytum paskui?
Penkių trūksta.
-Oksikodonas? -Hidrokodonas.
-Kokio senumo? -Trijų mėnesių.
Iš Atlantos?
Nežinau, iš kur jis juos gauna, bet žinau, kad tikri.
Jei tikri, jie iš Atlantos.
FEDRA ten karantino zonoje turi gamyklą.
Sako, gamina tik dviejų rūšių gaminius:
tabletes ir kulkas.
-Kulkas ir tabletes. -Spėju, kuo daugiau
žmonių nušauni, tuo prasčiau miegi.
Spėji?
Tai nori jų ar ne?
Maišelį turėsi grąžinti.
-Kaip sekasi su mašina? -Viskas paruošta.
Turėjau įkalbėti paskutinį vaikiną prisidėti.
Gerai, kiek?
Keturi toje pamainoje ir aš...
Iš viso 600.
Tie sunkvežimiai nurašomi ne šiaip sau.
Jie neturi akumuliatorių. Žinau.
Galiu parūpinti 200 kitiems vaikinams
ir 200 tau.
Sutarta.
Klausyk, savo paties labui...
Kelias kitas naktis neik į gatvę.
Prakeikti Jonvabaliai dabar vis sprogdina.
Šįryt buvo nušauti du mūsų vaikinai.
Viršininkas liepė dirbti po dvi pamainas.
Vaikinai įsitempę ir pavargę.
Tamsoje lengva suklysti.
Pasisaugok.
Taip, tu irgi.
PASIKLYDĘS TAMSOJE IEŠKOK ŠVIESOS
Ką turėčiau pasakyti, Tesa?
Neprašau nieko sakyti.
Kurgi ne.
Aš neplanavau
tavęs apiplėšti.
Klausyk, atsiprašau.
Na...
Gal tiesiog pamirškim tai.
Ką dar gali padaryti?
Laikysi mane čia?
-Nužudysi? -Tesa, nagi.
Tai ko nori, Robertai?
-Noriu, kad pamirštum, jog tai įvyko. -Gerai.
-Matai? Nesielk taip. -Kaip?
Tai tik sunkvežimio akumuliatorius.
Sumokėjau tau už jį, pardavei jį kažkam kitam ir išleidai pinigus.
Manai, aš nesu taip dariusi?
-Mano vaikinai tave sudaužė. -Taip, tai pamokyk juos.
Nupjauk pirštą ar ką tik nori, man nesvarbu.
Jie tavo vaikinai.
O kaip tavasis?
Tave pamatęs jis...
-Įsivaizduok save mano vietoje. -Jis klauso manęs.
Todėl duodu žodį, kad tavęs neskriaus.
Pasakysiu, kad mane užpuolė...
„kažkokie vaikinai“.
Ir tada mudu galėsim gyventi toliau.
Tavo nesąmonės sugadino man savaitę.
Norėčiau eiti namo ir prisigerti, kad nebeskaudėtų veido.
Taigi, sutarta?
Taip...
Visi piliečiai turi skubiai pasišalinti iš šios teritorijos.
Negrįžkite, kol negavote FEDRA administracijos leidimo.
Visi piliečiai turi skubiai pasišalinti iš šios teritorijos.
Negrįžkite, kol negavote FEDRA administracijos leidimo.
Visi piliečiai turi skubiai pasišalinti iš šios teritorijos.
Negrįžkite, kol negavote FEDRA administracijos leidimo.
Visi piliečiai turi skubiai pasišalinti iš šios teritorijos.
Negrįžkite, kol negavote FEDRA administracijos leidimo.
Visi piliečiai turi skubiai pasišalinti iš šios teritorijos.
Negrįžkite, kol negavote FEDRA administracijos leidimo.
Velnias.
-Jonvabaliai, viršuje, apačioje! -Pirmyn, pirmyn, pirmyn!
Išlaisvinsim Bostoną, šikniai!
Jie šaudo.
-Jie į mus šaudo. -Ant kelių. Ant kelių.
Ne, aš ne Jonvab...
Aš ne... Aš ne Jonvabalis!
Lėtai ir suskaičiuok nuo 1 iki 10.
-Vienas, du, trys, keturi... -Lėtai. Ir aiškiai.
Vienas.
Du.
Trys.
Keturi.
Penki.
Šeši.
Septyni...
Aštuoni...
Eik. Velniop.
Ištiesk...
Pasakyk savo vardą.
-Lėtai. -Veronika.
Toks pat kaip ir vakar.
Ir užvakar.
Ir užužvakar. Ir...
Manęs ieškos.
Žmonės iš FEDRA, suprantat?
Paleiskit mane arba teks atsakyti, šikniai!
Neturėčiau čia būti!
PAKLYDĘS TAMSOJE
Ei, čia eilė.
„Perduok tėčiui, kad tai mergaitė,
tai juk gerai, ar ne?
Norėjai anūkės.
Myliu, Beka.“
Žinutės pabaiga. Perskaitykit.
Teisingai.
73-K Orlandas, baigiau.
Nieko?
Ar ji galėtų ateiti naktį?
Miegi ir neišgirsti.
Kai miegu, klauso Gabriela arba mano sūnus, protingasis,
o ne tas kitas, telaimina jį Dievas.
Jei Tomis būtų atsakęs, žinotume.
-Bendrauji su bokštu? -Kasdien.
Jie perdavė jam žinutę. Nuo tada nieko apie jį negirdėjo.
Tai viskas.
-Praėjo dar nedaug laiko. -Jau trys savaitės.
Visada atsako ilgiausiai per dieną.
Esu tikras, kad jis sveikas.
Parodyk, kur yra bokštas.
Juokauji?
Džoeli, jis Vajominge.
Ten atviros vietovės...
Tu daug sugebi,
bet ten yra pavojingesnių dalykų už Užkrėstuosius.
Per jį girdžiu viską.
Yra plėšikų, vergų pirklių...
Bet esi „tikras“, kad Tomis sveikas.
Tai...
Tai Kodžio bokštas.
„Q-Bar 4“, bet tiksliai nežinau, kur...
Kitas!
Žinai, Džoeli...
Džoeli!
Mane užpuolė keli vyrukai.
-Kokie vyrukai? -Pora paauglių.
Pasakiau tai, ko turbūt nereikėjo sakyti.
Liaukis, juk žinai, kad jie gimė jau išplitus užkratui.
Taip ir neišmoko ginčytis, iškart puola muštis.
Prakeikti devyniolikmečiai šikniai.
Stebuklas, kad likai gyva.
Stebuklas, kad bet kuris iš mūsų gyvas.
Šitie sužeidimai ne nauji.
Ne.
Visą dieną sėdėjau FEDRA areštinėje.
Bet tai nesvarbu.
-Giliai įkvėpk. -Kas yra?
-Džoeli. -Kas?
Mane užpuolę vyrukai buvo su Robertu.
Mūsų akumuliatorių jis pardavė kažkam kitam.
Nieko nepraradom.
Tokių dalykų nutinka.
Turim viską pamiršti
ir susigrąžinti pinigus arba akumuliatorių.
Man reikia akumuliatoriaus, Tesa.
Be jo sunkvežimis bevertis,
o jei greit nepaimsiu Tomio, jis ten mirs!
Gerai, velniop. Susigrąžinsim ir pinigus, ir akumuliatorių. Bet paklausyk.
Robertas tavęs labai bijo.
Jei iš čia išžygiuosi kaip Klintas Istvudas,
jis apie tai sužinos ir pabėgs.
Turi nusiraminti.
Kam jis ją pardavė?
-Nežinau. -Kur jis?
Nežinau.
Kol kas.
Bet išsiaiškinsim tyliai.
Supratai?
Pažadėjau Robertui, kad jo neskriausi.
Bet labai norėčiau, kad nuskriaustum.
Sumedžiokim tą niekšą
ir susigrąžinkim akumuliatorių bei savo sunkvežimį.
O tada rasim Tomį.
Gerai?
Gerai.
Pažiūrėkim, kas logiškiau...
Komanda jau laukia Pietryčių 3?
Užlaikiau juos.
Turiu klausimų.
Gerai.
Jau dvi savaites sprogdinam beprasmius
FEDRA taikinius visoje karantino zonoje.
Netekom jau keturių žmonių ir...
Kokia to prasmė?
Toks tavo klausimas?
Vienas iš klausimų.
Mano atsakymas – vykdyti įsakymus.
Ir kodėl laikot užrakinę kažkokią mergaitę?
Ją saugantys vaikinai man nieko nesako.
Mūsų žmonės klausinėja, kas vyksta, ir nežinau, ką jiems atsakyti.
Pasakyk, kad vykdytų įsakymus.
Judu tuoj pat vykit į Pietvakarių 3.
-Kime. -Marlena.
Kariaujam su karine diktatūra,
kad atkurtume demokratiją ir laisvę. Ar toks atsakymas tinka?
-Taip. -Ar mes laimim?
Ar čia įveiksim FEDRA? Ar Jonvabaliai kur nors įveiks FEDRA?
Maištui reikia laiko.
Jei kovoji 20 metų ir nieko nepasieki, nesi maištininkas.
Tik purški dažus.
FEDRA puolam ne visoje karantino zonoje.
Puolam juos čia, čia, čia, čia, čia.
Kur mes dabar?
Noriu, kad FEDRA būtų visur, išskyrus čia.
Reikia kuo labiau nukreipti jų dėmesį, nes šįvakar
šiame pastate susirinks visi Bostono Jonvabaliai,
ir mes pabėgsim iš karantino zonos. Visam laikui.
Mes pasiduodam?
Ne, vešim tą užrakintą mergaitę į vakarus.
Perdavė mūsų žmogus, dirbantis radijo bokšte Saleme.
Tai tiesa?
Manau, kad taip.
Niekam nesakyk.
Kad ir ko prireiktų.
Bet kokia kaina.
Nuvešim ją ten, kur jai reikia nuvykti.
Sveikas, drauge.
Nesijaudink, man nieko nereikia.
Bet jei jautiesi paklydęs...
Jei patarsi „ieškoti šviesos“, išmalsiu snukį.
Teko sumokėti porą kortelių, bet radom jį.
Sako, jis veža akumuliatorių į raudonai pažymėtą pastatą.
Bet klausyk:
Stilmano ir Kroso gatvių sankryžoje.
-Tame, kuriuo naudojosi Migelis? -Manau, kad taip.
Galim eiti tuneliu po Heimarketu,
patekti į pastatą iš apačios ir užklupti Robertą iš pasalų.
Atkeršysim tam šikniui.
Nagi.
Prakeikimas!
Vienas, du, trys, keturi...
Nebijai?
Tai atrakink mane.
Gal pradėkim nuo „ačiū“?
Už ką?
Už išgelbėtą tavo gyvybę.
Jei pamiršai, tai aš liepiau jiems į tave nešaudyti.
Kodėl juos sustabdei?
Apie tai pakalbėsim vėliau.
Taigi, Veronika...
kaip jautiesi?
Taip pat.
Tai nutiks?
Ne.
Tai galiu eiti?
Ne.
Prisiekiu, niekam apie tai nesakysiu.
Kur ketini eiti?
Atgal į FEDRA karinę mokyklą? Taip nori tapti kare?
Manai, pati norėjau ten būti?
Jie mane ten paliko, kai buvau kūdikis.
Ten gyvena našlaičiai.
Ne „jie“ tave ten paliko.
Tai padariau aš.
Ele.
Tu mano mama?
Ar aš panaši į tavo mamą?
Ne, nepanaši.
Aš vardu Marlena.
Esu Bostono karantino zonos Jonvabalių vadovė.
Kodėl teroristė paliko mane su FEDRA?
Todėl, kad ten buvo saugiausia.
Ten buvai saugi, kol nusprendei pasprukti.
Ir... „teroristė“?
Ir Railė buvo teroristė?
Kodėl neleidi man grįžti namo?
Todėl, kad tavo misija – svarbesnė nei galėjom įsivaizduoti.
Šįvakar išvyksim ir pasiimsim tave kartu.
-Jis čia. -Penkios minutės.
To, ką dabar tau pasakysiu, niekam nesakyk.
Jei pasakysi,
garantuoju...
mirsi.
Gerai.
Pasiruošęs?
Taip.
Štai jis.
Velnias!
Po galais.
Jis negyvas.
Taip.
Žinau, tiesiog... nesitikėjau to pamatyti.
Spėju, anąkart jo čia nebuvo.
Ne.
Manai, jis čia atėjo jau užsikrėtęs?
Gal čia ir užsikrėtė.
Judam toliau.
Atrodo, jie pertvarkė visą pastato struktūrą.
Greičiausiai 9-ajame dešimtmetyje.
Visi mažino butus, kad daugiau jų parduotų.
„Statybų valandėlė su Džoeliu Mileriu.“
Ar aukštai lipsim?
Iki čia.
Šitos durys veda į koridorių.
Kas čia dabar? Kažkas užrėmė jas pianinu?
Užuodi?
Taip, parakas.
Tesa.
Akumuliatorius bevertis.
Vis tiek bandei jį parduoti.
Du kartus.
Godus niekše.
Padėk atsikelti.
Velnias.
Dieve.
Tik... gerai.
Velnias, nagi.
Velnias.
Džoeli?
Marlena?
-Tu sveika? -Taip.
Ele.
-Po velnių! -Ne, viskas gerai. Aš pasveiksiu.
Negalima taip kvailai elgtis.
Tai štai su kuo Robertas mus apgavo.
Su Bostono Če Gevara?
Turbūt prastai sekasi kariauti,
jei perkat iš tokių liurbių kaip jis.
Taip, panašiai. Prekė buvo prasta.
Ir, aišku, jis nenorėjo atstoti.
-Atiduok peilį. -Kam jums reikia mašinos akumuliatoriaus?
-Ne. -Nesitaikyk į ją.
Taikykis į mane.
Atsakau: man jo reikia svarbesniam reikalui nei tau.
Nepyk, bet Tomis – tik vienas žmogus.
-Viską žinoti – mūsų darbas. -„Viską žinoti.“
Jūs dėl to kalti. Nuteikėt mano brolį prieš mane.
-Gerai, Džoeli. -Buvo daug šūvių.
-FEDRA turbūt jau pakeliui. -Žinau.
Šįvakar ketinom išvežti Elę iš zonos.
Šitaip niekur nenuvažiuosim. Bent jau kurį laiką.
Todėl dabar manau...
-kad tai padarysit jūs. -Kurgi ne.
-Su jais nevažiuosiu! -Aš nuvešiu.
-Tesa, neturim tam laiko. -Neturit laiko?
Kas ji?
-Jums ji krovinys. -Žmonių slapta nevežam.
-Deja. -Aš galiu.
Po velnių, Kime, tu neklausai!
Prašau, patylėk.
Senajame Parlamento pastate jos laukia Jonvabalių komanda.
Žinau, ko ten yra.
Būtent todėl turėjom keliauti su visu eskadronu.
Bet dabar neturiu nei sunkvežimio nei eskadrono,
o FEDRA už penkių minučių nuo čia. Bet turiu jus.
Ir žinau, ką judu sugebat.
Kaip ten bebūtų.
Ką jie sugeba?
Jei saugiai ją nuvešit, jie duos, ko jums reikia.
Ne tik akumuliatorių. Visą sunkvežimį.
Sunkvežimį su degalais, ginklų, atsargų, visko.
Pažadu.
Subingalvis!
Pasitiki ja?
Aš irgi ne. Bet atrodo, kad ji beviltiškoje padėtyje.
Jonvabalių transportas yra perdirbtos FEDRA mašinos.
Nemaža tikimybė, kad rasim Tomį važiuodami viena iš tokių.
Kai tik perduosim tą vaiką...
Pasitarkit, bet nepamirškit, kad aš kraujuoju.
Gerai, sutarkim taip.
Nuvešim ją jūsų komandai Parlamento rūmuose.
Bet prieš ją perimdami, jie turės mums duoti viską, ko reikia.
Jei ne, nužudysim ją vietoje.
-Sutarta. -Rimtai? Taip greit?
Už tave nieko svarbiau nėra.
Mano komanda tuo nerizikuos.
Nepamiršk, ką sakiau. Eik, pasiimk kuprinę.
Dabar, Ele.
Einam.
Džoeli...
nesusimauk.
Prašau.
Minutėlę palauk.
Kas čia dabar?
Tai koks planas?
Pasirinkimų nedaug: yra trumpesnis ir ilgesnis kelias.
O trumpesnis kelias – tikras košmaras.
Galim keliauti pas Bilą ir Franką.
Gauti reikalingų atsargų.
POPULIARIAUSIŲ MUZIKINIŲ HITŲ KNYGA
Išvyksim sutemus. Lik su vaiku.
Palauk, kodėl aš turiu...
Tesa.
Tesa!
B/F 60 -NIEKO NĖRA
70 -NAUJOS ATSARGOS 80 -X
Kas yra Bilas ir Frankas?
Radijas – kontrabandininkų kodas?
7-ojo dešimtmečio daina, nebuvo nieko naujesnio?
8-ajame dešimtmetyje buvo naujienų.
O 9-ajame?
Ką darai?
-Tempiu laiką. -O ką man veikti?
Ką nors sugalvok.
Tavo laikrodis sugedęs.
Kažką murmi per miegus.
Nesu buvusi kitoje sienos pusėje.
Žiūrėk, kaip tamsu.
Dažnai ten vykstat?
-Turbūt taip. -Kada vykot paskutinį kartą?
-Gal prieš metus. Argi svarbu? -Bet žinai, kur važiuoti.
Todėl mums viskas bus gerai.
Taip.
Tai kuo tu tokia ypatinga?
Esi kokio svarbaus šulo dukra?
Panašiai.
Kai miegojai, įsijungė radijas.
Ką? Kokią dainą grojo?
Jis vis kartojo...
„Pažadink mane prieš išeidama“.
Velnias.
Supratau.
9-asis dešimtmetis – problemos.
Kodas nulaužtas.
Klausyk...
Vieta ties Lankasteriu atrodo tinkama.
Ar kuprinėje turi striukę?
-Taip. -Gerai, pasiimk.
Metas važiuoti.
Paisykite komendanto valandos, priešinkitės infekcijai ir maištui.
Eina sau! Aš rimtai lauke.
-Jėzau Marija. -Velnias.
Gerai. Eisim išilgai kairiojo buferinės zonos krašto.
Būk šalia ir sek paskui mane.
Taip, aišku.
Einam.
Kas čia dabar?
Ei, ne... Nejudėkit.
Nejudėkit!
Turbūt juokaujat.
Pasikalbėkim.
-Apsisukit, ant kelių. -Palauk...
Ant kelių.
-Palauk. -Ką patariau daryti?
Patariau likti namie.
Ant kelių.
Klaupkitės ant kelių.
Klausyk, jei mus praleisi,
-pasidalinsim kortelėm. -Tikrai?
-Taip. -Kaip man pasisekė.
Rankas už galvos. Žiūrėkit į priekį.
Rankas už galvos!
-Rimtai? -Taip. Darysim viską taip, kaip reikia.
Jėzau Marija.
Gerai. O kaip trys ketvirtadaliai?
Neleistinas pasišalinimas. Jie jus už tai pakars.
Gerai. Visas šios operacijos pelnas ir tabletės už pusę kainos.
Už pusę kainos? Nemokamai.
Rizikuoti savo darbu dėl pusės kainos. Gal proto netekai?
-Ele! Ele, kas per... -Velnias!
Prakeikta kalė.
Pasitrauk iš kelio!
Galim tai sutvarkyti.
Traukis!
Traukis.
Ne. Ne, aš neužsikrėtusi.
-Džoeli! -Aš neužsikrėtusi!
-Džoeli! -Aš neužsikrėtusi, žiūrėk!
-Žiūrėk, ji trijų savaičių senumo. -Velnias.
Niekas neišgyvena ilgiau nei dienos! Ji atrodo dienos senumo?
Būtumėt mane nužudę.
Turėčiau tave nužudyti! Kada tai nutiko?
Nesvarbu! Turit manimi pasitikėti.
Jei nebėgsim, mus sučiups.
Džoeli, turim judėti!
Turim judėti, Džoeli!
Džoeli!
FEDRA ĮSPĖJIMAS
BIOLOGINIO UŽKRATO ZONA TOLIAU EITI DRAUDŽIAMA
Subtitrus vertė: Albina Griniūtė