I tidigare avsnitt...
Hjälp mig.
-Vad har hänt? -Jag minns inte.
-Vart leder vägen? -Till Trollkarlen från Oz.
Vad föll från skyn? Det får inte komma tillbaka till Smaragdstaden.
-Häxan av Öst är död. -Avfyra den.
Ett fint hål i vår systers huvud.
-Jag hittade vår systers mördare. -Vi är de sista Högsta häxorna.
-Dorothy. -Min vän behöver hjälp.
Vem är däruppe? Du håller honom inlåst.
-Kom. -Jag behöver min medicin.
Du vet inte vad du har gjort!
Sluta, Lucas!
-Mår du bra? -Jag behöver medicin.
-Tip? -Det är jag, Jack! Nåt har hänt.
Lucas?
Du ska inte ha den där.
Ge mig den.
-Vad kallas den? -Pistol.
När man dödar nån med svärd måste man åtminstone anstränga sig.
Kvinnan tänkte döda dig. Jag agerade instinktivt.
-Det är det som skrämmer mig. -Bra.
Hör på. Vad jag än har inom mig...
...så upptäcker jag det snart nog.
Men till slut är jag bara en man med svärd.
En av tusentals - ingen farligare än de andra.
Men ingen av oss är så skrämmande som du är med den här.
Här har du.
CIRKUS OZ
-Vad är det? -Häxan av Östs borg.
Härskarinnan av Östra skogen, den nådiga och stränga, är död.
Hon styrde över vädret. Nu sörjer det henne.
-Hur dog hon? -Mördad.
Tip? Har du bestämt dig?
Har du bestämt vad du vill göra?
Vad jag vill göra åt att jag vaknade som flicka?
Kan jag göra nåt? Tala om det för mig, i så fall.
-Vill du vända hemåt igen? -Nej.
Då går vi till Ev. Och hittar mer medicin.
Vad som än hände så ordnar vi det. Vi ser till att du blir du igen.
Varför stannar vi?
Trollkarlens garde.
-Vad ska jag göra? -Inte slakta nån.
-Tänk om de letar efter mig. -De tror att du är död.
-Vi bör gå. Innan de ser mig vid liv. -Nej.
Gardet kan ta mig till Smaragdstaden.
-Då säger vi väl adjö nu. -Jag antar det.
Adjö.
De sitter i sista vagnen.
Jag vet vad du tänker. Glöm det.
Toto!
Toto?
Vad håller du på med?
Hitta flickan, hon måste dö. Nu!
-Varför vill han döda mig? -Trollkarlen vill se dig död.
-Hur kom de upp dit? -Det sägs att de klättrade.
60 meter, utan rep? Utan att nån såg dem?
Ditt folk antar att de flög.
-Är de häxor? -Nej, de är besatta av magi.
Vad gör de nu? Tala!
-Det är en ritual. -För vad?
Självmord.
Vad har jag gjort Trollkarlen? Varför vill han döda mig?
Du kanske är farligare än jag.
Jag hoppas att du visar dig vara-
-en sån som säger: "Allt kommer att bli bra".
Allt kommer att bli bra. När vi vet vart vi är på väg.
Det vet jag redan.
-Häxan av Östs slott? Är du galen? -Vi kan inte gå till Smaragdstaden.
Trollkarlen ger dig inte minnet tillbaka.
Han lär inte hjälpa nån av oss. Vi måste komma på nåt annat.
Som vad? Att bli dödad?
Jag kom hit i en tornado. Jag kanske kommer härifrån i en.
Det eviga odjurets återkomst oroar alla.
Himlarevan. Härskarinnan av Östs död.
Vi har översvämmats med tecken som måste analyseras.
Om vi vill veta när och hur det kommer innan det ödelägger oss.
Och de som begick självmord inför mig och halva stan? Vilka är de?
-Vi skiljer vetet från agnarna. -De kvinnorna är inga agnar!
Tillåter ni?
Åkermönster från en region i Väst.
De liknar dessa gravyrer som gjordes innan Odjuret kom 1378.
-Vilken form antog det då? -Eld.
-Efter hur lång tid kom det? -När de två månarna förenades.
-Det är om... -Åtta dagar.
Tills Odjuret kremerar oss alla.
Tillåter ni?
Eftersom jag är ny och saknar vishet och därför inte till hjälp för er-
-kan jag istället få hjälpa Trollkarlen?
Med all respekt, åkermönstret betyder inte att Odjuret kommer.
Elizabeth har fel.
Vädret är kaotiskt och åkern är tung av daggfrost.
Det kommer att snöa ikväll. Det är allt.
Du är ny, men säger emot min mest begåvade rådsdam.
Näst mest begåvade.
Och ingen obduktion behövs för att fastställa var kvinnorna kom ifrån.
Härskarinna av Väst, Trollkarlen begär audiens.
När jag var tolv satte min mamma mig ner-
-och sa att hon inte var min mamma och pappa inte var min pappa.
Min riktiga mamma hette Karen Chapman.
Jag undrade hur det skulle vara...
När jag äntligen träffade henne fördes jag hit.
Du kan inte kontrollera en tornado. Det är ingen hund.
-Och du är inte Häxan av Öst. -Jag vet.
-Tänk om du dör? -Jag måste försöka träffa henne igen.
-Vill ni plundra, vill ni stjäla? -Nej. Vi söker skydd.
-För att plundra, för att stjäla. -Nej, vi gör inte sånt.
Jag måste ta era liv i min Härskarinnas ställe.
Tro och huldhet till slutet.
Snälla!
Dorothy.
Ni bär elementen, min Härskarinnas handskar.
Ja... Ja, det gör jag.
Är ni min nya Härskarinna?
Ja, det är jag.
Jag är din nya Härskarinna.
Vi är framme, Tip! Är det så Ev ser ut?
Kom nu. Vad väntar du på?
Flytta på dig, pojke!
-Vad? Tycker du inte om det? -Jag vet inte.
Du har ätit samma mat jämt.
-Nu är allt annorlunda. -Ja, allt.
Jag vill bara bli normal igen. Jag går runt i nån annans skinn.
Jag ska fråga. Här finns nog en örtkännare.
Gör du det innan du bli gammal?
Om du inte tänkt tjäna pengar på dem ska du nog sluta visa upp dem.
Nej, nej, nej...
Namnet är Sullivan. Husets väktare.
Den här gjorde rent i gemaken, rörde om i en eldhärd.
Att fly som han gjorde är ett blodsbrott, Nya härskarinna.
Att fly är ett blodsbrott. Trappsteg.
Härskarinnan nämnde er aldrig, men ryktet gick om en novis.
Hon tyckte att det var bäst att hålla mig hemlig.
Gick Härskarinnan bort fridfullt? Var ni där?
Nej, men man berättade för mig att hennes bortgång var fridfull.
Mitt hjärta blir lättare av att höra det, Nya härskarinna.
-Vad sägs om endast Härskarinna? -Som ni befaller.
Sullivan? Cyklonen ovanför slottet. För mig till den.
Ja, vädret måste lugnas. Annars slukar det hela slottet.
Det är därför ni har kommit - för att lugna vädret.
Ni har väl blivit skolad?
Är elementen era, tillbörligen?
Ja, de är mina. Tillbörligen.
Bra. Men först måste ni renas.
När ni har genomgått ritualerna-
-ska ni klä er för Elementens ceremoni och stilla vädret.
Ni ska finna att allt är enligt ert tycke, Härskarinna.
Tjänarnas bostäder ligger längre bort. De står tomma.
Krigaren måste lämna ifrån sig sitt svärd.
Jag är Härskarinnans klinga nu.
Lucas.
Lucas. Ge honom svärdet.
Lyssna noggrant på mig nu.
Om du inte klarar det dödar han dig. Och nu kan jag inte hejda honom.
Allt jag behöver är att tornadon tar mig härifrån.
Jag må ha förlorat alla mina tankar och minnen, men jag vet en sak.
Obetänksam är inte detsamma som modig.
-Jag ska hem. -Dorothy!
-Tre döda flickor, dina flickor! -Tragiskt. Jag vet.
Jag måste hitta ersättare. Om du vill byta karriär...
Magi. Som jag bannlyste från Oz. Här, i Smaragdstaden.
Ska jag väcka mina Jättar och göra ett exempel av dig?
Tror du att jag hade nåt med det här att göra?
Mina rådsdamer får avgöra din skuld.
Du valde rätt dam för jobbet.
-Vet du inte? Så lustigt. -Vet inte vad?
Din mor arbetade här. Innan du föddes. Och efteråt.
Men hon ville att du skulle få ett bättre liv.
Hon sände dig långt, långt härifrån. Och nu har du återvänt.
Jag lovar att under den där skruden är du lika saftig som hon var.
Och det var hon. Jag smakade på henne själv. Det gjorde han med.
Ingen fara, hon är inte din. Du kan smaka på henne med.
Vill du bli renad? Nej, inte jag heller.
Okej...
Vilken utstrålar "stilla vädret eller bli dödad av en galning?"
-Du ser ut som... -Härskarinnan av Östra skogen.
-Den nådiga och stränga. -Kan vi bara ordna det här vädret?
Härskarinnan måste väl ha visat er Sjön och Skärpan?
-Tror du att jag ska simma i Sjön? -Nej.
-Det är Skärpan, antar jag. -Ska ni inte använda elementen?
Elementens ritual. Elementens ritual.
Dorothy.
Mitt namn är Frank Morgan.
Tror du att min mor döpte mig till Trollkarlen?
Jag var man först.
Ni tämjer blixtar och härskar över Jättar.
Anna...
Innan jag kom till Smaragdstaden ägde jag inga såna förmågor.
Jag studerade och arbetade hårt.
Jag ville så gärna få uppmärksamhet.
Jag var ingen man lade märke till. Jag var inte som du.
-Varför berättar ni det här? -För att det är mitt förflutna.
Jag tog mitt förflutna och utplånade det.
Jag krävde att bli kallad Trollkarlen.
Jag krossade alla som förnekade mig namnet.
Ditt förflutna definierar dig inte.
Din mor definierar dig inte.
Det enda viktiga är vem du vill vara. Och hur mycket du vill kämpa för det.
Hur såg hon ut? Min mor?
Jag minns inte.
Bra.
-Kan jag hjälpa er att hitta nåt? -Ja. Jag behöver mer av det här.
-Vet du vad det är? -Jag har ont blod.
-Ont blod? -Min förmyndare sa så.
Och var är denna förmyndare?
Hon dog. Hon var nästan 100 år gammal.
Hon hade gärna varit med oss nu.
Utan henne står min vän utan medicin.
En del landsortskurer är omöjliga att analysera. Men jag ska försöka.
Mamma?
-Tar alla flickorna vallmo? -Vi tar det ibland. För skojs skull.
Och kvinnorna som hoppade - vad vet ni om dem?
De var precis som de andra. Men de tog hand om de äldre männen.
Män som inte kunde hissa flaggan, om du förstår vad jag menar.
Jag tror det.
Jag erkänner. Det var inte jag.
Det får Anna avgöra. Men ditt straff beslutar jag.
Jag är en Högsta häxa.
Den sista av sin sort.
Jag har krafter du inte ens kan föreställa dig.
Och jag äger en sjaskig bordell.
För att jag hatar magi lika mycket som du.
Jag är glad att du bannlyste det. Det känns bra att inte använda det.
Magi var en drog, ännu starkare än vallmon.
Den tjänade oss väl emot Det eviga odjuret.
Alla dessa mäktiga häxor med sina mäktiga besvärjelser...
...dränkta av Odjuret.
Och så jag, som inte förmådde stoppa det.
Vad var så magiskt med det?
Kom med här.
Jag kan inte tillverka din medicin. Och då menar jag att jag vägrar.
-Och du bör aldrig be nån igen. -Varför inte?
För att du kan bli hängd.
Elixiret är svart magi. Det stör din sanna natur.
-Min sanna natur? -Vad är du nu, under kläderna?
Det är vad som händer när medicinen förlorat sin verkan.
Men jag är pojke. Jag har alltid varit pojke.
Nån ville ha det så och gav dig det här.
Men du föddes inte så. Du föddes så här.
-Tillåter ni? -Säg att Elizabeth hade fel.
Hon hade fel, men inte om tiden.
Det eviga odjuret kommer när de två månarna förenas.
-Och sen? -Odjuret kommer inte i form av eld.
Det blir mycket värre än så.
Flickornas magi kom inte från Härskarinnan av Väst.
Den kom från Odjuret självt.
-Det här Odjuret känner er. -Känner mig?
-Avslöjar er rädsla och er svaghet. -Jag har ingen svaghet.
Förutom att ni inte längre kan styra över era Jättar, eller hur?
Odjuret valde kvinnorna efter männen de tjänade.
Impotenta, som De eviga krigarna. Odjuret vet allt.
Du trodde även att det skulle snöa under den soliga årstiden.
Snö.
Var det allt, Anna?
Ni har nog aldrig styrt Jättarna.
Deras makt är inlåst i De eländigas fängelse.
Därför vill ni öppna det.
Jag säger det för ert bästa. Och för landets bästa.
Jag avslöjar inget. Inte ens till Glinda.
-Dorothy? -Härskarinna, vädret!
Ni stillade inte vädret.
-Jag kan inte! -Ni kan! Ni har elementen.
Ni gick över Sjön och Skärpan. Vart gick ni?
-Hur kom den här hit? -Ni valde fel plats och fel föremål.
Lämningarna stillar inte vädret. De föremålen tillhörde Inkräktare.
-Nej, jag känner den personen. -Omöjligt. Den tillhör Inkräktaren.
Trollkarlen tog hit Inkräktaren för att skicka tillbaka henne.
-Hur kan ni ha sett den personen? -Hon är min mor.
Då är du ingen Härskarinna, utan en Inkräktare.
Nej, nej!
-Stopp! Annars dör krigaren. -Nej.
Gjorde du så med min Härskarinna?
-Ljuger, plundrar och stjäl. -Nej!
-Berätta. Annars dör krigaren. -Hon tog livet av sig. Jag ljög.
-Det var inte fridfullt. -Nej, det var det inte.
Därför har jag handskarna. Det finns ingen novis.
Vädret kan inte stillas. Det är försent.
Jag är så ledsen. Snälla, skada honom inte.
Nu sticker vi. Kom!
Toto. Toto!
-Du hade rätt. -Om vad?
Jag är mycket farligare än du.
Min mor var i Oz, Lucas. Min mamma var i Oz.
Vi ska hitta svaren.
Nej. Svaren fanns här och nu är de borta på grund av mig.
Trollkarlen tog hit din mor. Han har svaren.
Trollkarlen vill se mig död.
Hur mycket är svaren värda?
-Vart ska du? Dorothy? -Jag ska träffa Trollkarlen.
Sir, det här är mycket viktigt. Ni måste lyssna på mig.
Det eviga odjuret kommer utan tvivel som en hagelstorm av eld.
Den ska förinta det som föll från skyn och allt som står i dess väg.
Endast De eviga krigarna kan stoppa den.
En armé av sten som inte förtärs av eld.
Högsta rådet ber er genast väcka era Stenjättar. Innan vi brinner upp.
Tip!
Varför sprang du iväg sådär? Jag har letat överallt.
Det är ett skämt. Allting, hela mitt liv.
Jag själv. Allt.
-Vad menar du? -Det här är jag.
Det här. De här. Hon.
Jag har alltid varit det här. Jag föddes såhär.
Nej, det är galenskap. Varför skulle Mombi...?
Varför gör nån någonting?
-Du är fortfarande Tip! -Jaså? Är jag det?
Tip trodde att om han rymde-
-och blev fri från det där stället så kunde han finna ett liv.
-Vi kan fortfarande göra det. -Du kan.
Sluta med det där! Det är inte okej. Det kommer inte att bli okej.
Nån tog mig! Nån stal mig!
Det värsta är att jag finns kvar här!
-Nej... -Jag stal den åt oss.
Vi kan sälja smaragderna och vara tillsammans vad som än händer.
-Vad gör du? -Jag vet inte.
Du får inte göra så! Du av alla människor!
-Förlåt! -Det här är inte jag!
Text: S C Gustafsson www.sdimedia.com