Vad hände när du hade klivit ur båten?
Han släppte av mig vid hotellet och åkte.
I sin... Kan du komma och sätta dig här?
Janey. Sade han vart han skulle sen?
Nej. Jag frågade inte.
- Jag övervakar honom inte, som ni gör. - Vad är problemet?
Ni skulle hålla er undan från honom. Det är problemet.
Men han är rolig. Och han är cool.
Sade han något när han gav dig det här?
Han bad om ursäkt för att han missade min födelsedag.
Var det allt?
Han sade att den bringade tur, att inget ont kunde hända mig.
Jag fick inte tappa det. Och jag borde inte låta er ta det.
Är vi klara?
Ja, vi är klara.
Be dem packa sina kläder.
Res härifrån med dem ett tag.
Jag är ledsen, jag minns dig inte. Kände du Danny i high school, säger du?
Han var några år äldre än mig.
Jag är hemma och hälsar på min familj och jag hörde att Danny var tillbaka.
Ja, han...
Han har jobbat här i några månader nu.
- Är han hemma? Jag säger gärna hej. - Han var här förut.
- Han är med sin flickvän. - Kul för honom.
- Känner jag henne? - Ja, kanske. Hon är också härifrån.
Chelsea O'Bannon?
Javisst. Söt tjej, såvitt jag minns.
- Trevlig flicka. - Ja, det är hon.
Det var trevligt att träffas, mrs Rayburn.
Tack. Jag hälsar att du tittade förbi.
Det behövs inte. Jag söker upp honom senare.
Okej. Adjö, då.
Tack för att du kom.
- Vad var det du ville? - Vill du komma in?
Nej. Inte direkt.
Det är ganska stökigt i min familj.
- Jag vet inte vad John har berättat. - Han är orolig för Danny.
Han var upprörd över Dannys båttur med Janey.
Jag vill i alla fall inte stanna här längre.
Och jag måste bestämma mig angående New York.
Och du har inte hört av dig.
Jag tyckte att jag var tydlig.
Du sade inte så mycket.
Jag har inget att säga till dig.
Åk till New York, Meg.
Och lev det liv du vill leva.
Vart ska jag åka med dem?
Din syster, ett hotell i Miami. Det kvittar.
- Hur länge? - Jag vet inte.
Tills jag har kommit på något.
Jag kan inte tro det. Jag måste fly från mitt hem
bara för att du inte kan stå upp emot din bror.
- Du vet inte vad du pratar om. - Du sade att han skulle bli arresterad.
Och det skulle han. Men det blev inte så.
Du skyddade honom, eller hur?
- Du gjorde det. - Inte honom.
- Jag skyddade min familj. - Gud.
När du sade att han hade åkt... Var det ens sant?
Och nu hotar han Janey?
Jag trodde aldrig att han skulle göra så.
- Arrestera honom nu. - Jag kan inte. Jag har ingen grund.
Det går bara inte.
Du gjorde inte det här för att skydda Sally.
Du gjorde det för din egen skull. För att du känner dig skyldig.
- Du låter honom alltid komma tillbaka. - Ta barnen och åk.
Striden mellan er...
- Du vill ha den, du behöver den. - Ta med dig barnen och åk, Diana.
Okej. Och vad ska du göra medan vi är på flykt?
Jag vet inte.
- Se på mig! Vad tänker du göra? - Jag vet för i helvete inte!
Och var du där när din bror skadade sig?
Ja, sir.
Vad hände?
Han blev påkörd av en bil.
Och var din far där?
Nej, sir.
Han var på sjukhuset med min syster.
Du säger sanningen nu, pojk?
JOHN RINGER
Miami till New York.
- Försvinn ur mitt hus. - Ja, ja. Jag ska gå.
Men jag... Jag vill ställa några frågor först.
Igår kväll tog John...
...några saker som var mina. Vet du något om det?
Nej.
För om du var iblandad
så kommer några väldigt otrevliga män
att komma hit och ställa frågor.
- Eller så berättar du för mig nu. - Berättar vad?
John säger att han slängde allt i havet. Är det sant?
Vi kan väl ringa till John och fråga.
Ge mig telefonen.
Det här, mellan mig och John...
Det kommer att lösa sig.
Men vad du ska undvika...
Vad du verkligen ska undvika
är att hamna mitt emellan.
Hur vågar du komma hit
och säga vad jag ska göra efter det du gjorde med Janey?
- Janey? - Du hotade henne.
Du vet exakt vad du gjorde.
Du, jag skulle
få en del av familjeföretaget.
Lämnade du in papprena?
Självklart inte.
Meg ringde. Danny dök upp hemma hos henne.
- Är han kvar där? - Nej, han stack.
Jag hittade just pappas pickup, han sitter inte i den.
- Var är du? - Jag är på 86:an.
Gör mig en tjänst. Åk upp till Key Largo.
Okej. Jag vet var han brukar hänga. Han och O'Bannon.
Hör på, Kevin. Om du ser honom, gör ingenting.
Ring mig bara.
- Okej? - Ja, ja.
Här är du säker i några dagar.
Tack, mannen.
Jag betalade kontant, så...
Jag ska betala tillbaka.
Du vet att jag skiter i sådant.
Jag hoppas att du vet vad du gör.
Jag klarar mig. Jag...
Jag säger till när allt har lugnat ner sig.
Ta det lugnt, grabben.
Jag lämnade något åt dig.
Jag är här inne.
- Det är sent. - Jag vet.
Nå, jag är glad att du är här. Ta ett glas med mig.
Kommunen tjatar om hamninvigningen så jag satte ett datum.
Det blir trevligt för oss.
- Jag tittade i Megs bröllopsbroschyr. - Mamma.
Och jag tänkte, "åh".
- Mamma. - Ni, tre pojkar borde
ha era randiga kostymer på invigningen.
Så fint det skulle se ut. Alla mina pojkar
- i randig kostym... - Mamma, sluta prata.
Har du sett Danny?
- I eftermiddags. Han lämnade Janey... - Ringde han?
- Nej. - Okej, hör på.
När Danny tog med min dotter ut på båten
så hotade han henne.
- Tyst, lyssna på mig. - Vad pratar du om?
Jag behöver inte dra några detaljer och det kvittar om du tror mig eller inte.
Jag förstår.
Du har dåligt samvete för Danny.
För det förflutna.
Men vi befinner oss i nuet.
Och Danny är inget barn längre.
Han är en vuxen man och han är farlig.
- Du skrämmer mig nu. - Jag är ledsen,
men du måste höra det här.
Jag har satt en vakt utanför som ser till att han inte dyker upp här igen.
Och om du ser eller hör av honom så måste du ringa mig.
Förstår du?
Säg det.
Jag ska ringa dig.
När jag har hittat honom ska jag berätta så mycket jag kan,
men tills dess...
Jag vill att du litar på mig.
Jag litar på dig.
- Tack för hjälpen, Frank. - Självklart.
Det var fel av dig att komma hem.
Vi har nog båda fattat en del dåliga beslut.
- Du hotade min familj. - Jag gav Janey en present.
Jag trodde att du, av alla, skulle uppskatta gesten.
- Dra åt helvete. - Ja. Okej.
Låt oss fokusera på det praktiska.
Sakerna du tog?
Du sade att du dumpade dem?
Det gjorde jag.
Lögner har aldrig varit din starka sida, kompis.
Vi vet båda att du behöver bevis mot Lowry.
- Jag bryr mig inte om Lowry. - Inte jag heller.
Du låter honom inte skada mig. Du skulle aldrig kunna leva med det.
- Var är du? - Men...
...han kanske ger sig på dig.
Jag måste berätta vad som hände. Han lär inte bli glad.
Vi kan väl träffas och se om vi kan hjälpa varandra.
Nej, jag förhandlar inte med dig, brorsan.
Helvete, Wayne.
Affärerna går inte så bra, va?
Min kille väntade på dig. Du kom aldrig.
Ja. Jag menar, jag är ledsen.
- Jag vill ha det du är skyldig mig. - Min bror tog det.
- Det... Det är en storebror, lillebror... - Var är mina prylar?
Han ska ha dumpat det i havet, men det är skitsnack.
Han är en sådan jävla Bror Duktig och han skulle aldrig förstöra bevis
eftersom han behöver det.
Till vadå?
Till att sätta dit dig.
Han skiter i droger. Det handlar om tjejerna.
Vad i helvete snackar du om?
Han drar helt enkelt gränsen vid tortyr av immigranter.
Jag kan få tillbaka prylarna.
- Försvinn från min affär. - Du, jag är den ende
- som kan fixa tillbaka dina prylar. - Försvinn.
Något nytt om Danny?
- Inte än. - Vi har poliser som söker efter honom.
Det är bara en tidsfråga innan någon ser honom.
Och när de gör det så plockar jag in honom.
Killen tog med sin brorsdotter på en båttur.
- Och inget hände henne, så... - Han hotade henne.
Fysiskt? Verbalt?
- Togs hon emot sin egen vilja? - Det var emot min vilja.
Du behöver mer än så. Det räcker inte.
Det är min dotters ord mot hans.
Så du vill att din dotter...
Att hon ljuger.
Janey förstår inte vad han gjorde.
Han skickade ett meddelande.
Inte till henne. Till mig.
Han kan ta henne när som helst.
Varför?
Vill du bli en del av vår familj?
Danny är ett hot mot sig själv
och mot familjen.
Så när de tar in honom,
får vi hitta något som håller, okej?
Tills han bryter mot lagen
finns det ingenting vi kan göra.
Hade drogroteln hittat drogerna i skjulet, hade han varit fast.
- Men vi har inte ett skit, okej? - Var kreativ, då.
Jag är orolig för min familj. Förstår du inte det?
Jag förstår. Jag förstår också att det är massor som du inte berättar.
Vill du ha min hjälp?
Berätta då vad i helvete det är som pågår.
Det har jag gjort, Marco.
Allt. Som till exempel vad som egentligen hände med kokainet.
Jag har berättat allt.
Jag önskar att jag kunde hjälpa dig.
Jag vet var Danny Rayburn finns.
Jag har redan hittat honom.
Det aset dök upp i min affär i morse.
Han bara klev in och sade att produkten är borta.
- Borta? - Han sade att hans bror tog den.
Men han tror att han kan få tillbaka den.
- Jag skulle dra mig ur om jag var du. - Jag tänker inte förlora så mycket.
Säg vad jag ska göra.
- Eric sade att du hade åkt. - Det hade jag.
Utan att säga hej då?
Jag är ju tillbaka nu.
- Vad är det som händer? - Jag vet inte.
Du ligger risigt till, eller hur?
Det är bara... Det är skit med familjen.
Det...
Vi bör nog inte ha så mycket kontakt
den närmsta tiden.
Så varför pratar vi?
Jag måste reda ut en del saker med John.
Sedan kommer allt att bli bra. Det ordnar sig.
Jag kommer inte att behöva lämna dig mer.
Du tror verkligen det, va?
Ja, jag ska bara få familjen att lugna ner sig.
Nej, det ska du inte.
Du ska bara glömma dem.
- Får jag låna din bil? - Varför?
Bara i några dagar.
Snälla, CeCe. Jag lovar.
Jag har insett att människor inte kan räddas från sig själva.
Antingen löser de det själva, eller så gör de det inte.
Du måste tanka.
Det är jag. Jag har hittat honom.
- Var? - Trafikplats 91. Bensinstationen.
Håll honom kvar. Jag kommer.
Vänta. Vänta!
- Jag letar efter din kompis Danny. - Jag känner ingen jävla Danny.
- Någon måste prata! - Helvete. Fan ta dig!
Sista chansen. Var är han?
Kom igen. Var i helvete är du?
Läget, Kev?
John letar efter dig.
- Han vill prata med dig. - Jaså?
Jag skulle inte tro det.
Och du, då?
Är det något du vill säga till mig?
Inte?
Annars brukar du ju vara jävligt bra på att snacka.
Nu ser du ut som den lilla grabben jag och John brukade ignorera.
Hoppa in i bilen.
Du skulle ha börjat med det där.
- Sätt dig i bilen. - Jag tror inte det.
Stoppa undan pistolen. Du gör bara illa dig själv.
Jag menar det. Sätt dig i bilen.
Hoppa in.
- In i bilen! - Annars?
Vad ska du göra?
Vet du vad? Om du hatade mig
hälften så mycket som du hatar dig själv
så hade du använt den där.
Tack för skjutsen. Vi ses.
Vad är det som har hänt med dig?
Jag måste lämna stan.
Du får säga till mamma, okej?
Du borde också sticka.
- Och håll dig undan från Danny. - Varför?
Vad är det som händer, Eric? Berätta.
Kom in. Slå dig ner.
Okej. Vad är det?
Det ska gudarna veta. Jag var inte där.
En kille skrämde skiten ur min bror.
Eric var så rädd att han drog. Och han har ingenstans att ta vägen.
Den där killen letade efter Danny.
- Letade efter honom? - För att skada honom.
- Eric tror att han tänker döda honom. - Har du pratat med Danny?
Han svarar inte när jag ringer och jag vågar inte vara nära honom.
Jag visste inte vem jag skulle gå till.
Du måste göra något.
Om den där killen inte hittar Danny kan han inte skada honom.
Eric berättade för honom var Danny bor.
Och var är det?
På Red Reef Motel.
Åk dit. Snälla.
Jag tror verkligen att någon kommer att döda honom.
- John? - Du har rätt.
- Vi borde nog träffas. - Varför?
Det är som du sade.
Vi kanske kan hjälpa varandra.
Men jag måste veta att min familj är trygg.
Jag måste veta
att min familj är trygg.
Vi kan prata om det.
Kan vi träffas imorgon?
Ja, vi kan träffas imorgon.
Var?
Minns du det där stället vid South Bay?
Vi brukade åka dit under gymnasiet efter en utekväll.
Vi brukade titta på soluppgången.
Ja, jag minns.
Du gav mig min första cigarett.
Okej. Vi ses där imorgon bitti. Vi kan titta på soluppgången.
Ja, soluppgången. Det låter bra.
Anropar Morada 7-5.
Kan ni kolla röken vid Sunset Cove?
FD var där. Det var bara fyrverkerier.
Skottlossning nära East Bay. Är det någon i närheten?
Någon har hört skottlossning vid Red Reef Motel.
Det finns en avliden. Vit man i 40-årsåldern.
Jag är på väg dit nu.
Jag...
Jag kommer om en stund.
Det är lugnt. Jag tar det.
God kväll.
Du kan gå hem.
- Hej. - Var har du varit?
Har du sett Danny?
Han ringde.
Vi ska träffas på stationen imorgon och prata.
- Allt kommer att ordna sig. - Tack, gode Gud.
Här inne.
Jag började bli orolig.
Jag är så glad att du kom förbi.
Kulan missade målet.
Vi hittade den fastkilad i väggen.
Pistolen ligger där.
Saker och ting står inte rätt till i familjen.
Det vore bra om vi kunde prata.
Vill du börja?
Då börjar jag. Okej, mamma...
John har säkert berättat en massa saker om mig.
Allt är sant.
Jag hamnade i dåligt sällskap.
Jag behövde pengar, såg en möjlighet.
Lönen jag fick från dig räckte inte så jag började sälja droger.
Så jag antar att det som hände ikväll är delvis mitt eget fel.
Vad hände ikväll?
- En kille försökte döda mig. - Va? Men herregud.
- Vem ville döda dig? - En kille jag känner.
- En affärspartner. - Ringde du polisen?
Nej. Då hade jag blivit arresterad.
- Vansinne. Mamma ska inte höra det här. - Jo.
- Låt honom prata. Jag vill höra. - Du är klar nu. Stick.
- Vänta lite. Tysta! - Stick härifrån.
Låt mig berätta klart. Några ord till och sen går jag. Okej?
Jag är uppenbarligen i fara eftersom de är arga på mig.
Jag vet inte vad de tänker göra,
men eftersom jag förvarade drogerna på värdshuset,
så är ni nu alla i fara.
Vad menar du? På värdshuset?
Jag borde be om ursäkt, men ni är lögnare allihop.
- Så har det alltid varit. - Sluta nu.
Och du är värst av dem alla!
Du försvarade alltid pappa. Du skyddade mig aldrig.
Jag har aldrig känt mig trygg i det här huset.
Och nu är ingen trygg här.
Vad i helvete ska det betyda, Dan?
Äntligen lever du upp till din fars förväntningar.
- Mamma. - Låt mig vara.
Bara lämna mig i fred.
Vad i helvete?
Jävla skit.
Försökte någon döda honom? Visste du om det?
- Nej. - Du pratade med honom.
- Och du sade att allt skulle ordna sig. - Jag trodde det.
- Vad sade han? - Att han ville träffas imorgon bitti.
- Han ville prata, och jag sade okej. - Vi måste lösa det här.
Du ska inte göra ett skit. Du ska stanna här med Meg.
Och du ska hjälpa till med mamma. Inget annat.
Kom igen. Lägg av!
Det är lugnt, pappa. Det är lugnt.
Åh, jag vet. Jag vet. Jag vet för i helvete.
Vem är det nu som är en fegis?
Ja, han hade en pistol.
Men någon övermannade honom tydligen.
De kanske visste att han var på väg?
Kevin, läget?
Vad ska du göra med Danny? Tänker du göra något?
- Jag löser det. - Jag hittade en pistol i hans...
I en av hans väskor, va?
- Det visste jag inte. - Nej, jag vet att du inte visste.
Men den... Den är inte i hans väska.
Den är i min hand nu.
- Hör på nu... - Om inte du tänker lösa det här...
...så gör jag det.
Han har gett sig på mig förut.
- Vad i helvete pratar du om? - Det var Danny
som attackerade mig.
Han erkände det till och med.
Hör på. Jag löser det här. Jag pratar med honom.
Vad tänker du säga?
Jag tänker säga det han vill höra.
Du låter honom alltid få som han vill!
- Okej, visst. Lyssna på mig. Helvete. - Och ändå räcker det aldrig!
Det räcker aldrig! Det får vara slutpratat nu.
Okej, visst. Nu är det slutpratat.
Men jag är den som måste lösa det. Du stannar där du är.
Den går inte att spåra.
Gör vad du måste.
Mamma? Jag har lagat läckan i Bungalow tre.
Vad är det?
Han hatar mig.
Mitt barn hatar mig.
Och var du där när din bror blev skadad?
Ja, sir.
Och vad hände?
- Han blev påkörd av en bil. - Påkörd av en bil.
Och var din far där?
- Nej, sir. - Nej, sir.
- Han var på sjukhuset med min syster. - ...på sjukhuset med min syster.
Säger du sanningen nu, grabben?
- Ja, sir. - Ja, sir.
Det var ditt beslut att inte låta mig komma tillbaka.
Du vågade bara inte berätta det för mig.
Du såg mig rakt i ögonen
och skyllde allt på pappa.
Handlar det om det?
Det handlar om mycket mer än det.
Hur kan vi lösa det?
Jag vet inte.
Hur kan vi lösa det?
Jag tycker att du borde åka.
Inte för alltid. Men tills det har lugnat ner sig.
Ge det lite tid. Vi löser det men du kan inte vara här just nu.
Varför ska jag åka? På grund av allt hemskt jag gjort?
När vi båda vet
vad du gjorde
igår kväll?
Tror du att Chelsea skulle komma till dig först?
Jag sade åt henne. Jag ville se vad du skulle göra.
Nu vet jag.
Jag vill bara att vi sluter fred. Det är allt.
Ja, nu.
Du vill att jag frikänner dig.
Du hade rätt om allt.
Jag lät familjen använda dig som syndabock.
Ingen vågade sätta sig upp emot pappa.
Meg, Kevin.
Mamma.
Jag vågade aldrig.
Jag kunde ha hjälpt dig, men det gjorde jag inte.
Jag är ledsen.
Du fick aldrig chansen till det liv jag har. Jag vet det.
Men du kan inte vara här.
Jag säger ju att jag inte tänker åka härifrån.
Tror du att jag kan glömma det här?
Mycket kan jag förlåta.
- Men inte det. - Du kan inte förlåta dig själv.
- Du borde ha varit där. - Ja, du säger det.
Och du hade nästan övertygat mig.
Efter alla år kändes det nästan som att det kunde ha varit jag i den där båten.
Om allt bara hade varit lite annorlunda.
Jag hade åkt med henne.
Aldrig.
- Fortsätt intala dig själv det... - Och vet du varför?
För hon var 10 år gammal och borde inte ha varit där ute.
Jag sade åt dig att inte ta med henne. Du vet det.
Men det var ditt val, så skyll inte Sarahs död på mig.
- I åratal har alla skyllt på mig! - Du var körd redan innan Sarah!
Jag skyddade dig alltid. Jag försvarade dina jävla misstag.
- Vilken hjälte. - Jag fick aldrig göra fel.
Jag fick ta ansvar.
Jag var alltid den som skulle ordna allt åt alla i familjen
eftersom Danny alltid förstörde allt!
- Släpp ut det. Släpp ut hatet. - Jag hatar dig inte.
Jag kan inte hata dig. Det är det som är mitt jävla problem!
Vad i helvete vill du?
Jag vill att du ska veta hur det känns.
Du ska veta hur det känns
att behöva tigga,
att leva ett liv av ursäkter.
Du ska veta... Vill du att jag åker?
Be mig.
Ställ dig på knä
och be mig att åka.
Be mig!
När tar det slut?
Det tar aldrig slut för mig. Varför skulle det göra det för dig?
Vad ska det betyda?
Jag sa ju det.
Ditt liv kommer inte alltid att vara så perfekt.
Så du tänker inte be mig?
För om du inte tänker göra det
så har vi inget att prata om.
När tar det slut?
När fan tar det slut?
- När fan tar det slut? - Okej, sluta.
Helvete! Svara! När tar det slut?
När fan tar det...?
Text // Runken I Ringen