Gloria, jeg har en pumpernikkelscone til dig. Det der er jo voodoo!
Hvordan kunne du annoncere det uden at spørge mig først?
- Undskyld, Gloria. Slip det nu. - Alle derude kan høre det hele!
- Vi har samlet penge ind i årevis... - Årevis? Jeg taler om nu!
Nu? Lige nu gør jeg mit skrivebord rent.
Eftersom vi ikke har råd til rengøringshjælp!
Jeg prøver at redde vores orkester, og du bad lige en masse millionærer-
-donere penge til den forkerte ting!
Det er samme ting. Orkestret og ungdomsorkestret hører sammen.
Ikke ifølge skattevæsenet!
- Jeg taler om børn, om fremtiden. - Det er en fantastisk idé.
Det sikrer et publikum til fremtiden.
Men man kan ikke bare fremtrylle en nonprofit-organisation.
Forresten må du tilgive maestro Pembridge. Han har det svært.
- Hvordan kender du til det? - Det gør alle. Ikke sandt?
Joda.
Der er en måde vi kan få finansiering på plads ret hurtigt.
- Det vil han aldrig gøre. - Hvad? Jeg er meget uforudsigelig.
Efter Venedigkoncerten har vi fået ønsker om at du skal lave reklame.
Som højttalere og ure, men der er en ret stor ting.
- På hvilken måde? - Han vil ikke.
Fortæl. Jeg udelukker ingenting. Sig det bare.
- Jeg sagde jo han ikke ville. - Okay, Gloria...
Vi har musikken, og der er millioner af børn her i byen.
- Hvad er det som koster penge? - Instrumenter koster penge. Stole.
Stole? Stole koster ikke penge. De er der bare. Du laver sjov med mig.
Okay. Jeg føler at jeg må gøre noget som jeg aldrig har gjort før.
- Jeg skaffer pengene selv. - Værsågod.
- Gå ud og pluk dem fra pengetræerne. - Det er lige det jeg vil gøre.
Du, Craig G! Angående... ja, du ved.
Er du overhovedet et menneske?
Hej, allesammen! Hej. - Hej, Esther.
Tak, fordi I er her. Jeg har virkelig glædet mig.
Seriøst? At premierefremføre Pembridges første komposition?
Siden skolen har jeg haft en plakat af ham-
- hvor han dirigerer med bar overkrop ved en fjord.
Den plakat havde jeg også. Over sengen.
Okay. Så begynder vi.
Det jeg synes er fedt ved stykket er den polariserede dynamik.
Dels sprødheden, men også spændingen.
- Det er maestroen. - Hvad laver du her, maestro?
Jeg var i nærheden. Min skrædder bor i Brooklyn. Han er et knappegeni.
Bare fortsæt, maestro. Jeg er her ikke.
Se mig som teaterspøgelset.
Okay, det gør vi. Ja, så...
Vi tager det fra begyndelsen.
Det var fantastisk. Første gang... wauw.
Esther, du kan være lidt mere fri. Der hvor der står molto espressivo...
- Hvad? - Ingenting, ingenting.
På molto espressivo skal du virkelig køre løs.
Jeg vil ikke være en plage, men jeg har et par ting. Første takt...
Se det som et solostykke. Resten er bare ekko.
Det er hårfint, men vigtigt. Det skal også være tydeligere.
- Okay. - Og tempoet er vigtigt for flowet.
Jeg beklager, mr. DeSousa, men vi kan ikke give Dem lånet.
- Det er jo til børnene, til musikken. - Det lyder som et udmærket program.
- Det er ikke et tv-program. - Nej, musikprogrammet.
Det kalder jeg det ikke. Det hedder: "Musik og lyd som skaber en familie".
De ansøgte som privatperson og under aktiver skrev De-
- "Beethoven, Mozart og Tjajkovskij".
- Ja, den kan jeg godt lide. - Ja, godt så. Så var det det værd.
Men De forstår vel at det bare er komponistnavne? De har ingen værdi.
Fortæl hende at du var blevet gal uden musikken.
Så begynder jeg bare at græde.
Det eneste som De har angivet mere er "en matekalabas".
Matékalebas?
Værdien afhænger af hvad man synes om maté.
Det var bare en joke.
De har ingen kreditværdi. Det har jeg aldrig set før.
- Ingen kreditkort, eller...? - Nej.
- ...huslån eller noget? - Nej, jeg skylder ikke noget.
- Så jeg findes ikke? - Ikke ifølge banken.
- Jeg forstår ikke. - Banken låner ud til folk...
...som tjener penge, så de kan betale lånet tilbage.
- Jeg tager et lån og betaler tilbage. - Hvordan kan banken stole på Dem?
- Jeg sværger. De er banken... - Jeg er ikke banken.
Jeg arbejder her bare. Undskyld, men jeg har et møde.
Jeg ved du ikke er banken. Du har "kreative løsninger til kreative liv".
- Det er et slogan. Ikke virkeligt. - Vi gør det virkeligt.
Tænk hvis jeg var kartoffelavler og sagde jeg ville dyrke tomater.
Jeg vil have et lån til tomater. "Har De erfaring med tomater?"
- "Nej, men giv mig et lån." Aldrig. - Præcis. Dyrk kartofler.
Men hvis jeg er tomatavler og vil dyrke tomater?
Det er præcis det jeg siger. Jeg er musiker, og vil give jer musik.
Hej, Jordan. Hvor er du? Herregud. Jeg er ked af det, skat.
Nej, vent der med dine lærere, så kommer jeg med det samme.
Jeg glemte, at jeg skulle hente min søn i dag.
Har du brug for et lift? Jeg kører dig.
- Kom, jeg har et køretøj. - Okay, hvis det er fint med dig.
Du burde have holdt dig til kartofler.
Okay...
Undskyld. Jeg burde ikke gøre det. Jeg skal faktisk gå.
- Okay. - Nej! Jeg vil ikke gå.
Jeg tager en lille lur.
- Jeg lover at holde mund. - Tak. Fra samme sted.
Okay, her er det. - Hej, unge mand! Holder du min cykel? Glimrende.
Hej. Undskyld. Jordan, det er mr. DeSousa.
- Rodrigo. Spiller du piano? - Nej.
Han spiller ikke noget.
Hej. Hvem vil lege en leg? Kom og sæt jer rundt om mig.
Sæt jer i en cirkel. Godt! Velkommen. Hvem har et hjerte?
Alle? Har I også et hjerte? I kan også være med.
Hvordan lyder et hjerte?
- Muy bien. - Der er intet som en flot mand.
- Specielt med en guitar. - Muchas gracias.
Okay. Tag jeres instrumenter. Hvor var vi? Hjerteslag, ikke?
Hjerteslag, altså... okay.
Slå hjerteslaget med jeres rør. Bonita. Og så klapper vi med.
Præcis. Eso.
Mississippi hot dog, Mississippi hot dog...
Ser du? Percussion er dit instrument. Helt klart.
Når de først har fundet det, er der ingen vej tilbage.
Du vil aldrig sove mere, men han bliver lykkelig.
Jeg har en check til dig.
- Den er fra dig. - Ja.
- Jeg er vild med det du prøver at gøre. - Tak.
Han må hjem og spise middag.
En dag kan jeg lave mad til dig, og ham.
- Kan du lave mad? - Vi finder på noget.
Fuck! Pis og lort!
- Thomas, er der noget galt? - Det er den skide coda!
Jeg ved ikke hvad jeg tænkte. Det er efterligning. Fjern den!
- Skal jeg fjerne codaen? - Ja, bare fjern lortet.
- Nej, fjern ikke codaen. - Maestroen sagde jo vi skulle.
Jeg dirigerer, så jeg styrer det. - Thomas, gør det nu ikke svært.
Det er ingen imitation, men en smuk, enkel kærlighedssang.
Hvad? For fanden... Nu har du ødelagt det her for mig!
Skal jeg se det som en skide kærlighedssang? Det er det ikke!
Gå hjem og sov. Vi kan alle gå hjem og sove, så er vi friske til i morgen.
- Jeg er færdig! - Vi øver færdig og så spiller vi.
Er alle tilfredse?
Okay, nu gør vi det rigtigt. Kaffe til alle.
- Jeg har klaret det. - Jeg har ikke side tre.
Du skal tape toppen af den gamle side 4 sammen med den nye side 36.
Enig. Det er en kærlighedshistorie, som skulle forenkles.
Den var allerede enkel. Nu er den faktisk mere kompliceret.
Kære, jeg forstår det er svært, og det er første gang, men...
Jeg ønsker det skal være rigtigt, så prøv for min skyld.
Okay. Fra codaen.
- Esther. Du spiller noget andet. - Som maestroen skrev det.
- Det står her. - Det passer ikke med noget andet.
- Jo, og det er så cool. - Hvorfor står du bare der?
- Der er ingen klarinet mere. - Det var lidt overflødigt.
Stop. Ved ikke hvorfor du gør det, men det jeg ville have frem er væk.
- Komponisten bestemmer. - Giv mig et øjeblik med maestroen.
- Maestroen skal få hvad han ønsker. - Jeg er dirigent. Jeg styrer det.
Fjern dig så!
En ære at arbejde med Dem. Jeg synes De er et geni.
- Tak, kære. - Esther...
- Sprang hun lige fra? - Sådan tolker jeg det.
Esther! Vent! Undskyld. Kan vi tale om det?
Jeg troede du havde noget, men det er nok sandt, det folk siger om dig.
Hvad? Hvad siger folk om mig?
Jeg har løst det. Clark, du tager Shawns stykke.
Jeg omskriver Esthers stykke til Shawn.
- Det er fint. - Jeg vil ikke have det!
Rodney med ringene vil gerne tjekke lyssætning.
Vi er færdige, så vi kan lige så godt se på når han kaster ringe.
- Dørene åbnes om et kvarter! - Det går ikke!
- Ser man der! - Herregud, stop!
- Bare mine forældre troede på mig. - Det gjorde de ikke, så fuck dem.
Nu må du spille med blod. Ved alle hvad vi skal gøre? Fedt!
- Nej. - Shawn...
- Det er er mareridt! - Ja, et forfærdeligt mareridt.
Jeg beklager, men det bliver utroligt hvis I bare hænger ved.
Det gør vi ikke!
- Hej. Hvad er det her for et sted? - Ingen anelse.
- En ven optræder her i aften. - Hvordan går det?
Godt. Jeg har operation planlagt til næste uge.
- Har du sagt det til nogen? - Hvad skal jeg sige?
Enten er jeg væk i to måneder, eller det er slut, hvis det går skidt.
Klynker I over at nat følger efter dag, regn efter solskin?
Klager I over de slemme ting i livet?
Vítêzslava Kaprálová døde da hun var 25 år.
Før da komponerede og dirigerede hun mere end 50 stykker.
I en tid hvor en kvinde skulle være en muse, ikke kunstner.
Så i aften skal vi fejre det at finde ens egen vej.
Og nu, lad jer fortrylle af Crystal Brutes.
Det er Lizzie. Hun er utrolig.
- Hvad hvis du ikke kan spille mere? - Det er ikke "hvis".
De ringede i eftermiddags. Jeg er færdig.
- Men det er fint nok. - Hvad mener du?
Jeg havde kun nogle få år tilbage. Det sker. Tid til plan B.
- Plan B? - Har du ikke en?
Jeg har aldrig tænkt så langt.
Måske er det din plan B.
- Jeg synes du skulle gøre det der. - Ja?
- Det kunne du godt. - Helt sikkert.
Du kan nok klare seks.
Hej, Cynthia. Åh gud, Kevin Majors!
- Kevin Majors! - Det er Gloria, min chef.
Jeg var der da du lavede 12 point mod Spurs i de sidste 80 sekunder!
Du aner ikke... han er fantastisk. Han er utrolig. Du er utrolig.
- Jeg beundrer også jer. - Vi kan måske tale om gallaen.
- Gloria, vil du sidde? - Nej, nej. Hav en strålende aften.
Må jeg få en martini, tak?
Shawn, kom nu. Du skal bare spille denne tone, ikke alle de der.
- Det giver samme effekt. - Hailey! Jeg har løsningen!
Ikke nu. Jeg har skrevet fire passager om. Jeg bruger de våben jeg har.
Og jeg har et skidegodt missil.
Det lyder bedre sådan her. Hvorfor var det ikke sådan fra starten?
- Godt så. - Et øjeblik.
- Hailey. Godt at ses igen! - Han skylder mig en tjeneste.
Og jeg skylder nok dig en efter i aften.
Du plejer nok ikke at lave så små optrædender, men...
Han gav mig min første chance da jeg var 14 år.
- Det skal nok blive sjovt. - Har du set på stykket?
Jo, men jeg vil gerne høre hvad du synes, hvordan du ser det.
- Det er bare nogle ting... - Ja. Lizzie! Giv mig fem minutter!
Hvorfor?
Åh shit, Joshua Bell. - Hej. Det er det jeg kan.
- På molto espressivo skal vi være... - Molto.
Sådan her siger vi i Prag: Stokrát nic umorilo osla.
Hundrede gange, og intet dræbte æslet.
Det føles som hjemme. Er du cirkusartist? Nej? Du kan sige det.
- Hvordan er din dirigentteknik? - Jeg har haft en god lærer.
Det handler om hvad man har indeni og hvordan det påvirker hænderne.
Hvis vi som følger dig, ved hvad der rører sig i dit hoved-
-og du kan formidle det på en måde-
- så skal det nok gå, og du ser ud til at vide hvad du vil.
Godt at høre at det virker sådan.
I to... Har du kysset hende?
Ikke? Det er næsten midnat, og kommunismen kommer kl. 01.00.
Kom nu, hvad venter I på?
Og De, madame. Hvad mener De om proletariatets oprør?
Underligt svar.
Hej. Jeg er stolt af at præsentere et nyt værk af Thomas Pembridge.
Thomas, vil du sige noget?
Klart...
Mange tak.
Til Hailey, og alle disse vidunderlige unge musikere, og til Joshua.
Jeg skrev det her til en ven som betyder meget for mig.
Hun har mit hjerte, men jeg ser hende ikke her.
Sådan er det. Hvorom alting er...
For at citere Aristoteles: "Op i røven".
Ja, fuck det.
Skål.
Dansk tekst: www.ordiovision.com