Jag älskar idén, intill tårar. Vet ni vem som inte älskar den?
Borgmästaren, fullmäktige, vaporettoförarna, gondoljärerna.
Övertyga dem. Det klarar du.
- Ni försvårar mitt liv. "Övertyga dem": - Tack, Beppi.
- Buttafuoco. - Uttala t: et som d.
Inget andetag.
Om fem sekunder ska hon gå ut på scenen.
Fan. Okej... Beklagar, hörni.
För stor? För liten?
Den pråmen har inte tillräckliga vingar för att flyga in i harmonimolnen.
Din pråm kan dra åt helvete.
Okej, det är fint, men jag tror vi kan låta bära över i "monte, monte..."
- Jag är ingen fiol. du måste följa mig. - Jag vet att du har kontroll nog.
Visa mig. Sjung det för mig.
- Jag försöker nu. - Bra.
- Köp bägge. De hör ihop. - De hör ihop, självklart.
Ni är han! Skulle jag kunna...?
- Vad menar du med att jag är trevande? - Du är som en liten hundvalp.
Snarare än en panter.
Kanske för att ditt tempo är lite disco.
- Sa du disco? - Vlad, är det disco? - Nej, det är inte disco, maestro.
- Hailey? - Det är lite disco.
- Där är drömmarnas färdmedel! - Det är inte ens en pråm!
- Det är en flotte! - Är det? Då var det det jag menade.
Jag menade flotte, inte båt.
Vart fan ska han nu?
Brillante . Som glas som krossas, okej?
Chanson? La chanson, la chanson!
Tilltala inte mig sådär inför dem.
Nästa gång dödar jag dig. Skratta nu.
- El Guapo? Varför, Beppi? - Tycker ni inte att ni är stilig?
Dee Dee, du tar väl av dig blöjan innan vi går in?
Det är en fundoshi. Jag har den när jag undervisar taiko.
Ursäkta att jag är sen. Jag släppte just av ännu en nöjd kund.
- Tänka att du kör för Uber. - Man träffar intressanta människor.
- Var är Betty? - Hon kan inte komma. Sa hon inget?
- Om vad då? - Hon är med Honolulus symfoniorkester.
Men, fan... Vi måste göra nåt innan de tar oss allihop.
- Vad ska vi göra? - Kanske borde vi fundera på deras bud?
Nej, deras bud duger inte. Vi ska fortsatt vara starka och värdiga.
Dee Dee, din vänstra pungkula hänger ut.
Jag behöver bara fundera på vad vi ska göra. Kom nu, vi är sena.
Innan ni går, kom ihåg att ni är bjudna att se oss, Dirty Filthy Stains, spela.
- Tack. - Kom och se oss.
- Tack, Lars. Ungarna är härliga. - Jo.
Det vore bättre med riktiga instrument, men... de gör sitt bästa,
Det var skönt att spela nåt på riktig. Det här behövde jag.
Om du vill an du hänga med oss på vår turné efter New York-spelningen.
Lindsay och ungarna ska med. Det blir kul.
- Jisses, du har redan barn. - Livet går vidare, Cyn.
Och du har fortfarande ingen partner?
Nej. Min senaste relation sabbade allt, så...
Jag har lagt ned den biten ett tag.
Okej, men kom i alla fall på den här spelningen. Kom igen.
- Var fan är du? - Tja, i Venedig. Walsh sparkade mig.
- Gjorde han? Vilket svin. - Jag vet.
Vet du nån som behöver en oboespelande barnflicka?
Du klarar dig. Sånt är livet som yrkesmusiker.
- Fan, jag måste sluta. - Kommer du på repetition?
- Är Rodrigo där? - Jo.
Jag måste prata med honom. Det är jätteviktigt.
- Nej, det är Cynthia. Det är viktigt. - Sluta ignorera mig, Rodrigo.
- Jag har försökt nå dig i flera veckor. - Cynthia! Jag trodde du var död!
- Borgmästaren har kallat till möte. - Vem då? Alla pratar om borgmästaren.
- Vad pratar du om? - Du måste komma hit.
- Vad? Vad pratar du om? - Han försöker häva vår lockout.
Jag hörde bara "lockout", så jag är inte intresserad.
- Det här påverkar oss allihop. - Jag kan inte prata lockout. Adjö.
Nej, nej! Lägg av! Det är för fan min mobil!
- Det kommer att befria dig. - Du kan inte bara ta andras saker.
Förlåt, Cynthia.
Han tänkte kasta dig i kanalen. Nej, jag har riktigt trevligt.
- De har hittat mig. - Alessandra!
Jag är så glad att ni ser så pigg ut! - Maestro, det är en ära.
- Antonio Parlotti, vän med La Fiama. - En huggorm.
Hon menar det vänskapligt. - Ni sårar mig, jag skriver bara sanningen.
Alessandra, hur ska ni lyckas när Callas misslyckades?
Ta inte Callas namn i er mun, underjordiska varelse!
Och turnén som det ryktas om? Åker ni med henne på den?
- Jag vet inte vad ni prata om. - Tror ni inte hon når så långt?
- Tar hon lugnande medel? - Lugnande medel?
Lugnande medel? Du ska få nåt lugnande!
Alessandra, bry dig inte om den idioten. Okej?
Han bara hittar på lögner.
Han är en idiot, men han talade sanning.
Maestro, fantastiskt! Den bilden kommer att tryckas i alla världens tidningar!
Jag skulle kunna kyssa er, men jag gör inte det.
- Du lät dem vet var vi är! - Det var det värsta!
Men drama hjälper, särskilt som ingen av er vill ge intervjuer. Alessandra!
Var är maestron? Jag begärde att han skulle vara här.
Han är i Italien. Han åkte när Glorias bubblor flyttade in.
- Han kommer tillbaka när... - Bubblor och ursäkter berör mig inte.
Men jag bryr mig om tisdagkvällar.
Janine och jag har prenumererat i många år, så vi löser det här idag.
- Okej. - Kom nu.
- Vart då? - Nu! Nu på en gång.
Att plantera en trädgård är att tro på framtiden.
Vet ni vem som sa det? Audrey Hepburn.
Där finns frö, gödsel, och smakfulla tyska buskar att rama in blommorna.
Inget snack om lockouten. Gräv med händerna-
- och skapa något som växer, tillsammans.
Vänta, vänta. Släppa inte bara i dem.
- Inte? - Håll dem i handen.
Ja. Nu... känner du deras energi?
Ja...
- Känn fröerna. - Fröerna...
Jag har löst många strider i den här trädgården.
Den där busken, lärarstrejken. Cedern, brandmännen.
Och tusenskönorna, sophämtarna.
Vi måste gräva hålen isär så att blommorna får plats att växa.
Sådär.
Hoppas jag inte fick lera på dina Pradaskor.
De är från den billiga kollektionen, köpta på rea.
- Är inte de där Stella McCartney. - Jo, du har rätt.
Det här har varit tungt för alla, och jag beklagar...
Warren har fått sälja sin Bergonzifiol, Bob kör för Uber.
Tanka har flyttat in hos sin mamma, Betty är i Honolulu.
Det sista låter inte så illa, men du förstår vad jag menar.
Jag är rädd att vi inte kommer ha nån orkester kvar. Vi förlorar donatorer.
Det är så det går. Bägge sidor lider. Enda sättet att få till en förhandling.
För varje dag vi förlorar pengar har vi mindre att ge er. Snälla Cynthia.
- Som en vän. - Nej, inte efter att ni låste oss ute.
- Hade ni inte låtit er advokat... - Ni fick ett bud, men var för stolta.
- Snälla du. Du vet inte vad jag... - Tror du inte jag förstår?
Du låter oss vänta, men så fort han hör av sig, då vill du prata.
Du vet vad vi vill ha, Gloria. Hör av dig när du är redo att ge oss det.
Jag tar tio minuters paus, om jag får det för dig.
Red ut det här, Gloria. Vi har budgetmöte om en och en halv vecka.
Staden fortsätter inte ge pengar till en orkester som inte spelar!
Men innan du gör nåt annat, be växterna om ursäkt!
- Förlåt mig. - Varenda en av dem!
Förlåt mig.
Se på min stad. Man kan höra dem skratta.
Lustigt. Jag hör bara måsarna.
För människorna kommer inte att skratta åt dig.
Ditt plan kommer att lyfta även om jag ligger i spillror.
Alla vet att du lämnade scenen en gång.
Men ingen vet varför.
Vet du?
Jag hade börjat tappa mina höga toner. Jag hörde det, om och om igen.
När någon tilltalade mig kunde jag inte höra något annat.
Det vara min röst som började bli...
...gammal.
- Jag förstår, Alessandra. - De vill se mig misslyckas.
När de har ögonen på mig, så vill jag nästan misslyckas.
Sjung då för mig. Jag är din publik.
Du är min publik.
Ja, det är jag.
Då hatar jag dig.
Maestro, kan vi talas vid här inne ett ögonblick?
- Det gäller vårt program. - Ja, hemskt gärna.
- Det var värst vad du var vild. - Åh, min morgon...
- Det måste ha varit ett bra möte. - Det var katastrof.
Jag behöver något annat att tänka på.
- Men jag följer med till Venedig. - Vilka goda nyheter!
Jag känner till ett romantiskt litet ställe...
- Jag antar att du har hört om turnén. - Vad då för turné?
Jaha. Du milde... Jo...
- Det här lär få dig att svalna. - Han kommer inte tillbaka.
DESOUSA OCH LA FIAMMA PÅ TURNÉ?
Jag visste inte att du sjöng så bra.
Jag måste veta hur det känns, Hailey. Jag måste veta.
- Hur vet man om man är bra på det? - Att sjunga? Jag är usel på att sjunga.
Att dirigera.
Okej... Du förvånar mig, Hailey.
- Kom, kom, kom. - Okej.
Herregud... Okej, podiet.
Och så orkestern. Okej?
Se på dem, få kontakt med dem.
- Vilket stycke spelar vi? - Jaså, måste du veta? Fråga inte mig.
- Vilket stycke? - Sibelius femte.
Oj, direkt på storvilt, Är du redo? Den går i två.
- Ja. - Och...
Ja.
- Ja... Är du med? - Ja.
- Si? - Ja.
Se på dem... Bra.
Ribatutto-delen måste man kunna utantill, annars blir man besegrad.
Håll kontakten med dem, Som ett flöde av elektricitet.
Ja, så...
Visste du att Sibelius kallade den sin "kamp med Gud"? Visste du det?
- Är du redo att gå med i kampen? - Ja.
Okej... Okej.
Och nu, om du vill att de ska spela, Hailey, så måste du bli ett barn igen.
Hur gör jag det?
Ge dig iväg. Blunda en stund.
Ja. För mig är det att återvända till Mexiko och maestro Rivera.
Och... öppna ögonen. Ge dem allt.
Var...
Ja.
Och här på vänster sida har du Warren Boyd.
Gör du fel, så kommer han alltid att rädda dig. Du kan alltid lita på honom,
Jag står i skuld till dig, Warren Boyd,
Fackförenings-Bob. Han är alltid lite för snabb, av kärlek till musiken.
Betty Cragdale, hon är bäst. Hon klarar av allt. Hon är dessertens salt.
Cynthia spelar med sån passion och sorg.
Jag vet inte varifrån det kommer, men använd det. Det är sublimt.
Och nu, när du har kontakt med dem alla...
...då...
...känner du dig hemma.
Att du inte är ensam.
Hördu...
Hördu.
- Hailey? - Hej!
Maestro! Kul att se er. Vi saknar er i New York.
- Allt väl? - Jadå. Jag kommer ned med en gång.
- Hurdan är hon, den stora Alessandra? - Hon är en aning läskig.
Hon är operans Stevie Nicks.
- Hur är det, Hailey? Allt väl? - Ja. Nej, nej, det är...
Jag bara undrar hur det går med strejken.
- Jag får ju inte prata om det. - Jag vet, men jag är bara...
- Den kan väl inte fortsätta länge till? - Vad har Rodrigo sagt om den?
- Ingenting, egentligen. - Det kanske är del av problemet.
- Han gillar inte byråkrati. - Eller ansvar.
Han skulle inte orsaka det här. Det var styrelsens lockout.
Vi kanske inte borde prata mer om det.
Förlåt. Jag vet att det inte är ditt fel, och att du är på deras sida.
- Det är något jag måste berätta. - Vad då?
Jag röstade mot orkesterns motbud.
Hailey... Hailey, sätt dig ned. Kom igen, det var komplicerat.
Det var för att stoppa Biben och skydda Rodrigo.
Men jag har ju klagat på hur mina vänners liv har sabbats av strejken.
Och så var det du som orsakade den. Du kan dra åt helvete, Erik.
Hur klarade du att göra det?
- Vad då? - Att lämna det du älskar mest.
Det lämnade mig.
Varför tror du att jag bad dig komma hit?
- För tvekande. - Inte för tvekande.
För tvekande.
Översättning: KHJE Thelin www.ordiovision.com