Hvad betyder musik for jer?
Hvor gammel er du?
-Hvor gammel tror du, at jeg er? -70.
Ser jeg så gammel ud?
Er der nogen anden? Hvad får musik jer til at føle?
-Ingenting. -Det var et rigtig godt svar.
For musik er faktisk ingenting. Det er kun vibrationer i luften.
Vi forbinder musik med vores følelser, det positive og negative.
Da bliver musik til noget. Rigtig godt svar.
Jeg har et spørgsmål. Hvad betyder musik for dig?
Musik er hele mit liv. Jeg tænker konstant på musik.
Jeg vågner og falder i søvn med den.
Den er faktisk min kommunikation med omverdenen og med mig selv.
Den betyder alt for mig.
Hvis musikken pludselig forsvandt for mig... Hvad ved jeg?
Så Winklestraus sagde, at vi ikke har stemmer nok? Lort.
-Hvor står han? -Han er flink, han sympatiserer.
-Men han sagde, at vi ville få fri? -Fridage er overvurderede.
-Jeg er vendt tilbage. -Velkommen.
Der er en magi i det, vi laver.
Hvis vi gør det, vi gør, på den rigtige måde. Ikke sandt?
Så længe jeg står heroppe er den rette måde...
-...min måde. -Kors i hytten.
Da jeg var en baby og suttede på min mors bryst...
...hørte jeg Beethovens Symfoni nr. 5. Mit første minde.
Jeg vidste, at jeg måtte erobre det. Det vidste jeg som baby.
Nu skal vi finde ud af, hvad I ved.
Blinke, blinke stjerne der
Jeg vil vide
HVEM DU ER!
Stands! Stop. Det var lidt forkert.
Men, fint. Obo nummer et, alene.
Nej, nej, stop.
Du er ikke helt på dupperne, hvad?
Bare... Igen. Undskyld, igen. Tak.
Nej, stop! En gang til.
Men nu skal du slå dig løs. Mor dig.
Gør noget anderledes. Gør noget godt, for en gangs skyld.
Undskyld, men jeg har spillet det sådan her i 35 år.
I 35 år? Wow, det er ret lang tid, ikke?
Hvornår i løbet af de 35 år begyndte gigten at brede sig?
Igen.
Vent... Hvor er den anden oboist?
Hende den unge kønne på plakaten?
Jeg... jeg tror, at hun...
Jeg er her.
Fantastisk. Kom. Kom herind.
Sæt dig ned, min skat.
Hør her: Hvis jeg misser nu, holder jeg op.
Hvis jeg rammer, så vil det være op til dig.
Ja! Smukt.
Fint... som du vil.
Milde himmel, hvor føles det godt...
Du er måske kun en to og en halv klasses komponist, Tommy P...
...men du er en førsteklasses, flot fyr!
Patetisk.
Nå... kære gamle farmand...
-Maestro... hvilken tone er det her? -E.
-D. -Hvad med den her?
Gør det igen.
Hvad...? Nej, der er noget galt med klaveret. Du gør det forkert.
-Rodrigo... du lider af amusi. -"Amusi"?
En sjælden sygdom i det indre øre, der påvirker tydningen af tonelejer.
Det forbindes normalt med et slags kranietraume.
Hold da kæft... ja. Ja, ja.
Jeg blev for nylig ramt... Jeg blev ramt af en forbandelse.
Aflys konsultationen i eftermiddag og aftal en ny frokost med min søn.
-Har du en hat? -Nej, fandeme nej.
Giv mig din, så pisser jeg i den.
Maestro?
-Hvad laver du her, Rutledge? -Jeg skal hjem efter en obo-time.
-Hvad laver De her? -Jeg bor også her.
Men lige nu lever jeg i øjeblikket.
Samtidig komponerer jeg en lille sag, som jeg kalder "Hyldest til farmand".
Du kan rende mig, farmand! Selvom jeg elsker dig.
Generer han jer?
Generer hende? Nej, hr. betjent. Hun generer mig!
Det gør ikke noget.
Gud, jeg ville jo være komponist.
Men se mig. Jeg er helt uden takt og tone.
-Hvor fik du det grej fra? -Det var min eneste arv.
Det og min næse fik jeg af min far, må han rådne i fred.
Han var repræsentant, og de få gange han kom hjem, stank han af whisky.
Han spændte tingesten her på og ydmygede røven ud af bukserne på os!
Herre jøsses! Ja!
Tillykke, bravo! Sådan!
Hvorfor? Hvorfor, hvorfor gjorde jeg det?
Hvorfor? Åh, gud...
Hvorfor forærede jeg velvilligt mit orkester væk?
-Jeg troede, at De ville det. -Fjollede kvindemenneske! Nej!
Hvis man få man en mulighed, så griber man jo lortet!
-Gudskelov, at du kom. -Hvad fanden er der sket?
Constanza! Dejligt at se dig. Her er plads nok til to.
Ja, det er der sikkert. Nu tørrer jeg dig. Hvor ligger håndklæderne?
Hvorfor kaldte han dig for "Constanza"?
Vær sød at knække fire æg i et højt glas.
-Jeg hader overraskelser. -Jeg gjorde det her for os.
Prøv nu bare at være åben overfor alt.
Du godeste...
-Har du gjort alt det her? -Ja.
-Der var en rød... -Ja, den ligger nedenunder der.
Alle dine ting er her.
-Hvordan reparerede du den her? -Jeg googlede "reparer projektor".
-Hvem er du? -Kom, der er noget, jeg vil vise dig.
-Og en tomatjuice, skat. -Ja...
-Det, kokosnød, ingefær. -Banan og Sanka.
Det er en ækel drik, men den virker hver gang.
-Asparges. -Sløjfede vi ikke dem?
Du sagde, at mit tis lugtede dårligt.
Jeg bør nok gå nu, men... det var hyggeligt, at vi mødtes...
...og så videre. Farvel, maestro!
Ser du, Thomas og jeg har kendt hinanden i årevis.
Som du sagde: Dirigenter er nogle sære typer.
Ja... det er cellister også.
Og det er oboister åbenbart også.
VI MÅ TALTE OM EUROPATURNÉEN
Kassettespiller?
- Tester, en, to, tre. -Er det dig?
- Det her er Bradford Sharpe. -En podcaster er født!
-Far! -Ja?
-Tog du på arbejde? -Ja, det gjorde jeg.
Fløj du i en jetpack?
Nej, jeg fløj ikke i en jetpack. Jeg kørte i min bil.
-Faldt du ud fra et fly? -Nej, da. Næste spørgsmål.
-Må jeg få sodavand? -Nej. Men det var et godt forsøg.
Jo...
Gid jeg havde mødt ham.
Undskyld, at jeg brokkede mig over, at du havde så mange ting.
Så sig dog noget, for helvede.
Hvad som helst.
Hvordan siger man...
...det her?
Vi ville nøjes med den samme pension og lidt bedre sundhedspleje og løn.
-Lyder det ikke rimeligt? -Jo, da.
Men I skal droppe alt det fis.
Advokater, Biben, Fagforenings-Bob...
I skal tale sammen kvinde til kvinde.
-Med dig? -Nej, ikke med mig. Vær nu ikke fræk.
Fem rækker ned og to siddepladser ind. Velkommen.
Nyd koncerten.
Nyd kon--- Maestro!
Ja, det er lidt pudsigt, ikke? Men jeg er her som privatperson.
-Behandl mig som en besøgende. -Bare det ikke varer bestandigt.
-Velkommen. -Tak.
Lærer... jeg går om bag scenen og taler med Lennox og mit orkester.
Jeg vil ønske dem held og lykke. Jeg er tilbage om lidt.
Stop.
Det var sødt. Som kage. Fødselsdagskage.
Jeg hader sgu fødselsdagskage.
Jeg vil have en bøf!
Hvor svært kan det være? Det er forkert, for fanden!
-Nu er det nok. Vi skal snart spille. -Lad mig sige, hvad der snart sker.
Du skal snart lære at spille bedre fløjte. Meget bedre!
Lennox, Lennox... kom. Kom her.
Fem minutters pause. Smut på toilettet, Bob.
Hold ti minutters pause.
Undskyld, at jeg blev sur, men jeg kan ikke lide, det jeg hører.
Det kan jeg heller ikke.
Jeg vil bare have, at obo-soloen i første sats spilles hurtigt!
-Det er bare din tolkning. -Den bør være rask.
Det kan du ændre på. Lad oboen flyde lidt mere-
-og så lader du orkesteret brase ind med vrede og raseri.
Vrede og raseri, det kan jeg lide. Sådan er jeg, det er mit varemærke.
Forstår du det? Vrede og raseri er Lennox.
Men pensionisterne derinde har hverken disciplin eller fokus-
-og så skal de konstant på lokum. De er en flok forkælede unger.
Ja, men det er mit orkester, du taler om og behandler som skidt!
De fortjener ikke at behandles sådan. Det gør Ludwig heller ikke!
Og du skal ikke tale sådan til oboen. Jeg fyrer dig! Du er fyret, fyret!
-Du kan sgu ikke fyre mig! -Jo, det står i min kontrakt.
Det er mit bureaukrati, og det kan du ikke gøre noget ved. Du er fyret!
Jeg finder mig ikke i det lort. I kan rende mig!
-Fyrede Rodrigo ham? -Ja, og du skal hjælpe mig.
Nej, du er hans assistent nu, det her er din opgave.
-Han kan ikke dirigere. -Hvabehar? Han kan symfonien i søvne.
Han kunne ikke engang "Stjernemandens sang " i dag, vågen.
Tror du, at du hører dårligt? Jeg kan ikke høre Scheiße .
-Ludwig... -Nr. 9 blev næsten skrevet i stilhed.
Og "Ode til Glæden" blev skrevet i total fortvivlelse.
I 1824 var jeg totalt døv, men... jeg dirigerede.
Det ved jeg godt. Jeg har altid villet spørge, hvordan det gik.
Forfærdeligt. Jeg hørte ikke orkesteret, jeg var ude af tempo-
-og dirigerede videre, da de havde spillet færdig.
Og det lagde alle mærke til? Det er frygteligt!
-Hvorfor fortæller du mig det her? -God pointe. Du findes ikke engang.
-Hvem taler du med? -Ludwig.
-Mike fortalte mig det. -Om...?
Åh gud, det bliver en katastrofe, Hailey!
-Jeg burde være blevet i Mexico! -Nej, Mexico var en fantasi.
En fantasi?
Ingen vil opdage det. Det lover jeg. I hvert fald ikke publikum.
Der er en ændring. Aftenens koncert dirigeres af vores egen maestro:
Rodrigo De Souza!
Maestro, jeg ved det. Vi skal nok klare den.
Fandens også, fandens også...
Undskyld, undskyld. Undskyld.
Tusind tak! Tak! Vent, Hailey!
Tusind tak! Jeg ved, at du og Warren Boyd ordnede det.
-Det gik nogenlunde, ikke? -Ja, ja...
Og jeg ville... Jeg ville bare sige, at orkesteret virkelig elsker dig.
Og det er ikke ment som en plat metafor. Det gør de virkelig.
Det gør jeg også. Jeg elsker også orkesteret.
Kan du hjælpe dem?
Jeg skal nok prøve.
Kom indenfor, Cynthia.
I skulle mødes, fordi I er de to, som jeg elsker allermest på jorden.
Jeg ville sige undskyld for artiklen i "The Post".
-Det vil ikke ske igen. Tro mig. -Det glæder mig at høre.
Skal vi ikke gå lige til sagen?
I har vigtige ting at diskutere, men:
Vær søde at beholde det for jer selv.
-Hej. -Det lykkedes!
Det er ordnet. Ikke helt, ikke endnu...
...men jeg talte med Gloria, og vi er enige nu. Det er et stort fremskridt.
Vær sød ikke at forhandle bag om ryggen på mig. De sluger dig råt.
-Gloria har ingen magt. -Hun er bestyrelsesformand.
Biben har alle stemmerne. Det her er en slåskamp i rendestenen.
Heldigvis har jeg også nogle nyheder.
Her er der lidt fakta, som nok vil interessere dig.
-Har nogen set det her? -"The Times".
-Hvad er der? -Hvad mener du? Du har ødelagt alt.
-Gloria får et føl. -Lad mig gøre mit arbejde.
Nej, dit arbejde er at arbejde for os, for orkesteret.
-Det havde du ikke ret til at gøre! -Må jeg spørge dig om noget?
Hvis jeg spillede cello i orkesteret i ny og næ. Hvordan ville det gå?
Ikke så godt, vel? For jeg kan jo ikke spille cello!
-Så prøv ikke at gøre mit arbejde. -Jeg prøver ikke at gøre dit arbejde.
Men jeg kan gøre min version. Du rejser videre, når det er overstået.
Tror du, at jeg vælger mig en anden, når forhandlingerne afsluttes?
Du har sgu et stort ego. Orkesteret er min familie.
Jeg lader ikke nogen eller noget skade den. Du er fyret.
-Hvabehar? -Jeg stoler ikke på dig. Beklager.
Cynthia...
-Rend mig. -Ja, så langt væk fra dig som muligt.
-Jeg er ked af alt det med Lennox. -Sådan er jungleloven.
Du er min elev. Hvis du ikke bliver bedre, er jeg en elendig lærer.
-Du er en fantastisk lærer. -Reg?
-Hej. -Reg her var også min elev.
-Nu er han førsteobo i Des Moines. -Wow!
Han hørte dig spille i går. Han troede, at han skulle høre mig.
Betty sagde, at du var god. Du har virkelig en fleksibel gane.
-Det er vidunderligt! -Han har ret. Du spiller smukt.
Hailey... Vi mister snart vores andenobo.
-Jobbet er dit, hvis du vil have det. -Wow...
Vi spiller jo mange pop-værker, men lister lidt Sibelius ind af og til.
Jeg er virkelig smigret. Det er jo et drømmejob for mange.
Men jeg har brugt meget tid på at nå så langt, i New York.
-Så jeg vil nok gerne blive her. -Jeg vil ikke have et svar lige nu.
-Men tænk over det. -Fint.
Kan du ikke valse ud i køkkenet og lave en Iowa-omelet til mig?
Sikken gudinde du er!
Jeg legede gerne slyngveninder med dig. Flette hår, lave telefonfis.
Men Des Moines er ikke dit frivillige valg.
-Vent, hvad mener du? -Hvis du ikke tager Iowa-jobbet...
...så sørger jeg for, at alle opdager det med din romance i Mexico.
Det er hverken godt for dig eller for maestroen.
Som sagt: Den jungle er noget rigtig lort.
Oversættelse: VSI OrdKedjan AB, 2015