-Thomas. -Claire.
Jeg har en gave til dig. Din favorit, liljer.
-Syrener. -Syrener, ja. Selvfølgelig.
Jo, og så har jeg skrevet under på de forbandede skilsmissepapirer.
Og nu, som venner, måske en ny begyndelse ...?
Du ved jo at jeg ikke kan læse hele dit partitur ...
Nej, det her er kun for mig, for at mildne smerten-
-mens jeg afventer dommen fra den eneste kvinde jeg stoler på.
-Så kom. Jeg har lavet te. -Herligt, jeg er helt tør i halsen!
Tag hovedtelefonerne her på. Sørg for de sidder godt.
Vær klar. Kan det høres? Godt, godt.
Jeg vendte introen og ... Lyt bare.
-Hører du mig? Nik hvis du hører mig! -Hvis du taler kan jeg ikke lytte.
Vores ægteskab i en nøddeskal.
-Slap af. -Thomas ...
Ja, jeg ved det, fald ned, Thomas. Jeg holder mund nu. Bare lyt.
Hvad var det der, skete der noget?
Nej, det er ikke forbi endnu! Du er der næsten, alt falder på plads.
Det falder virkelig på plads. Var det der en udmattet falden-sammen-
-eller et "Åh Gud, Thomas, din karriere er forbi "-falden-sammen?
Claire?
-Jeg kondolerer. -Tak, tak.
Tak fordi I kom.
-Hej Gloria. Sørgeligt. -Tragisk. Claire var en sød kvinde.
-Hej Eric. Hvordan har du det? -Guderne skal vide ...
-Min dybeste medfølelse. -Tak. Hun var en dyrebar ven.
Og en dyrebar ven af orkestret.
Åh, Michel ... jeg er ikke sikker på vi bør tage med.
Det er nok det rigtige at gøre.
Ja, klart! Det er så rigtigt, eneste måde at få det ud af systemet på.
Maestro ... den der forbandelse? Kan den være psykosomatisk?
Klart, alt er jo psykosomatisk.
Mig, dig, musikken, måden vi oplever ting på: det er i vores hoveder.
-Jeg trives med at arbejde for Dem. -Det ved jeg, Michel. Det ved jeg.
Det vil overgå os alle. Og meget snart.
-Døden? -Tja, stort set. En lockout.
-Vis respekt for damen der oppe. -Hun er der ikke, kun en tom skal.
Hvor sørgeligt.
Carpe diem - for næste diem er der ikke noget at carpe.
-I guder, hele bestyrelsen er her. -Vi kan ikke lade orkestret dø.
-Vi må finde en løsning. -Du kan vel bare bede dem om en dans?
Hej Nina. Det var uventet at se dig her.
Tjekker modstanderne. Der er Darth ... og den unge Luke.
Spørgsmålet er om han går over til den mørke side eller stemmer på os?
Vi skal bruge 4 "ja" så bestyrelsen kan godkende vores modspil.
-Laurie vil det samme som os. -Det er et "ja".
-Vi ved hvor Biben står. -Et soleklart "nej".
Så et muligt "ja", et soleklart "nej".
-Hvad med Erik Winklestraus? -Han stemmer nok "ja", han er sød.
-Hvordan ved du det? -Vi har mødtes.
-Og jeg fik hans nummer. -Ring ham. Han vil sige det til dig.
Claire var giftig.
Men hun var min ældste ven.
-Tag dig sammen, Arlene. -Nu er du min ældste ven.
Hvis jeg skal være en "ældste" noget så er jeg gerne din ældste ven.
Hejsa. Buongiorno.
OK ...
Hej. Jeg søger Anna Maria. Jeg hedder ...
... Rodrigo De Souza.
Tak.
-Du har forandret dig. -Advokaten sagde du skulle giftes.
Ja så? Jeg er lovet væk. Men ikke til nogen mand.
Jeg vil aflægge mine løfter, Rodrigo. Jeg forlader det hele.
OK ...
Men overreagerer du ikke lidt? Vel skændtes vi, men vi kan løse det.
-Hvorfor handler det hele om dig? -Det gør det bare.
Der skete mig noget slemt i Mexico.
-Blev du forelsket? -Nej, nej.
Jeg blev ramt af en forbandelse.
-Er det ikke det samme? -For os, jo.
Men ikke mellem almindelige folk, der er en forskel.
Maestro Rivera bad mig tage sin plads i Mexico.
-Takkede du ja? -Nej, det gjorde jeg altså ikke.
-Nej, du kan jo ikke slippe scenen! -Det begynder jeg at indse, ja.
Men det er nok noget mere, det handler om at finde min plads.
Og jeg min.
Befrier du mig?
Skriv under her, på mit hjerte - så jeg kan ægte en der er større end os.
-Større end os, det findes ikke. -Jo.
OK, OK, giv mig pennen. Jeg gør det.
Jeg tror vi farer lidt for hurtigt frem her.
Du dufter fantastisk. Virkelig godt.
-Du bløder! -Ja, der er noget i vejen med øret.
-Nej, med din sjæl. -Hvorfor siger du sådan noget?!
Fordi jeg ønsker du kunne gøre som jeg, give dig hen til noget større!
Nej, nej, jeg giver hele tiden mig selv til musikken!
-Ha! -Ja.
-Du glemte den sidste side. -Ja så, javist.
OK, godt. Det er bare papir.
Velkommen, allesammen. Tak fordi I kom.
Det er godt at se så mange af Claires venner, og orkesteret.
I støtter mig og det påskønnes, tak.
Claire Pembridge var en kærlig hustru og betænksom ven.
Hun troede altid på mig, selv når jeg ikke selv gjorde det.
Jeg prøvede at leve op til hendes store forventninger til min karriere.
Jeg besteg top efter top og der stod Claire ved siden af mig.
Og åndede den tynde luft.
Hun ønskede hele tiden at jeg skulle skrive en stor symfoni.
Desværre var det her det sidste hun lyttede til, på vores planet.
Og nu er de her toner hendes og kun hendes.
Måske kan de deles med englene.
Begravet med mordvåbnet.
-Til dig. -Nej ...
Denne violin er den sidste som jeg, Anna Maria, nogensinde spiller på.
Nej, nej, nej, nej. Nej.
Strengene er skabt af mit hår og kattetarme.
Det her er dit hjerte og det her en forlængelse af din krop.
Det er dig, det er musikken - du kan ikke bare fjerne den.
Det accepterer jeg ikke.
-Jeg beholder den måske lidt, så. -Ja, man ved jo aldrig.
-Tak, mi amor . -Tak?
Hold dine øjne for dig selv, søster Frederika!
Farvel ... min elskede.
Anna Maria ... vi ses snart.
Hej hej.
-Michel! -Hvordan gik det?
Jeg underskrev papiret. Men jeg tror at jeg nu kan skille mig af med ...
Forbandelsen? Skønt.
-Fandens ... er det der en død fugl? -Vent ...
Vent ... ind i bilen ...
Se dig ikke tilbage!
Lort!
Hvad nu? Lort ...
Vores musikere bliver svinet til.
"Grådige musikere lever luksusliv."
-Er det Christoph? -Flot Porsche!
Christoph! Hvornår fik du Porsche?!
Det er vores ven Wandas, ikke min.
-Billedet var på din Instagram! -Jeg har kun 30 følgere.
Hvor kunne du? Du lækkede vores forhandlinger og billeder på nettet?
-Vi var nødt til det. -Hvem "vi"?
-Vi taber i pressen. Edward sagde ... -Biben?
-Du ved at jeg elsker dig. -Men du ser Biben som fremtiden.
Snart kommer de grimme trick frem, og det gør du det ikke i. Kondolerer .
Tak.
Jeg kondolerer. Claire var ...
Drop lortetalen, du kendte hende knapt nok. Send mig et kort.
Lad mig være i fred med mine tanker.
Jeg beder om forladelse. Jeg gik for langt.
Det er måske ikke det rette øjeblik at bringe det her på bane ...
Vil du ikke nok overveje at gribe taktstokken igen? Orkestret venter.
Jeg elsker New Yorks symfoniorkester. Det er nok det eneste jeg har elsket.
Så vend tilbage! Giv mig lidt tid så renser jeg dækket-
-således at kaptajen kan komme tilbage ombord.
Hvorfor vil du så gerne have mig tilbage?
Fordi De spiller den musik vi så gerne vil høre.
Og så minder De mig om min far.
Og så tiltrækker De donorer.
-Rodrigo minder mig om min stedbror. -Virkelig?
-Var han mexicaner? -Nej, men en kålhøgen lille satan.
Jeg bemærkede for øvrigt at Deres hermano ikke dukkede op.
Jeg vil forlade Dem med Deres tanker ... maestro.
Maestro! Maestro!
Undskyld jeg ikke var her.
Min dybeste medfølelse. Det er det sværeste af alt, at tage afsked.
Jeg ved, at du ikke havde tænkt dig at dirigere min symfoni.
Tænk ikke på det nu.
Det er det eneste jeg har tænkt på! Men det er slut nu. Begravet.
Det var en dobbeltbegravelse i dag. Jeg har brug for din bedømmelse.
Det var ikke en tredje klasses symfoni. Måske en to-og-en-halv.
Konstruktionen var der. Skelettet. Arkitekturen.
En strålende opbygning, mesterlig.
Jeg tror man må lave dårlige ting for at kunne finde det gode frem.
-Jeg har ikke tid til det dårlige! -Sig ikke det. Du har masser af tid.
Det sjove er, at det var hvad Claire troede.
-Wow, Erik Winklestein er sød! -"Straus". Hvorfor så overrasket?
-Sort eller blå? -Den mest nedringede.
Dig på date med en risikokapitalist.
I et forsøg på at skaffe noget info som kan afgøre en juridisk tvist!
Det er jo det rene "Spy Kids"!
Hvad så, tekstede han dig? "Ser frem til i aften."
Ingen "smil" eller emojis? Han er ligesom en rigtig mand.
-Støvler eller høje hæle. -Høje hæle, kom nu.
Sådan ...
Næsten, du må give den ekstra gas. Vil du prøve min malaysiske parfume?
Eller måske ...
... dem her?
-Hader du dem? -Nej! Men du overrasker mig med dem.
Det er arvestykker fra Rodrigos mormor.
Hailey Rutledge! Siger du ikke hvad jeg tror du siger?
-Hvorfor har du ikke sagt noget?! -Ved ikke, jeg glemte det bare.
Vi har meget at snakke om.
Nå?
Vi må bare håbe at Erik Winklestraus elsker Rodrigos mormors øreringe.
Tak.
-Har vinen ben? -Ja. Lange.
-Jeg ved ingenting om vin. -Samme her, men ben er vist godt.
-Ben er vel godt på meget. -Ikke på slanger.
-Den var dårlig. -Så dårlig at den blev god.
Det var godt du ringede, forresten. Jeg ville tale med dig i kirken.
Men jeg kender ikke etiketten omkring begravelsesflirt.
Fra og med september er det ugleset, men om sommeren er det helt i orden.
Ved du hvad jeg indså til Glorias donorfest? At jeg må lære spansk.
Hvorfor?
For at kunne charmere et helt rum som Rodrigo gjorde med sin tale.
-Ja, han kan være ret charmerende. -Ja. Hvordan gik det så i Mexico?
-Hvordan ved du jeg var i Mexico? -Bestyrelsen har spioner overalt.
I var i Argentina den femte, Uruguay den syvende.
Venezuela, Chile - jeg ved alt hvad orkestret har lavet den sidste måned.
Altså, fordi det står på orkestrets webside. Man logger bare på og læser.
Fandens! Åh, undskyld!
-Bare rolig, du spildte ikke på mig. -Undskyld.
Godt at du tog det første træk, normalt er det mig der spilder vin.
-Mange tak. -Perfekt timing.
Er det rigtigt at musikere vokser op i hjem fyldt med instrumenter?
Nej, tværtimod lever musikere oftest alene uden nogen form for morskab.
Så obospillere og IT-nørder har lidt mere til fælles end man skulle tro?
Det lader til det.
Men vi får lov til at drikke meget langbenede flasker vin.
Jep.
-Jeg har haft det sjovt i aften. -Samme her.
Det her kommer måske brat, men jeg skal på skiferie om en måned.
Det ville være skønt hvis du tog med.
-For tidligt? -Nej, det ville være super!
Men jeg står på afløserlisten og oboen er altid akut, så jeg kan ikke.
-Hvad? -Nej, ingenting.
-Du får måske lidt fritid. -Hvad?
Undskyld vi taler job på daten, men du anede vel at der var noget i gære?
Nej, vi skal ikke snakke arbejde. Vi skal slet ikke tale overhovedet.
Oversættelse: Beinta Dalsgaard VSI OrdKedjan AB, 2015