Jag är en vanlig, otroligt stilig och ofattbart charmig, svart kille.
Den dreglande, pigmentskadade kvinnan är min hustru Rainbow.
Trots hur hon ser ut just nu är hon läkare.
Vi har ett fint hus, fyra härliga barn och min pappa.
Det är långt ifrån hur allt började. Därför lovade jag mina föräldrar
att skaffa en utbildning, ta examen och ta mig därifrån.
Jag lever den amerikanska drömmen.
Kruxet är att de som haft den drömmen nog inte är från min trakt.
Då borde de ha nämnt att det blir lite spänt när en broder får pengar.
I mitt kvarter till exempel känner jag mig lite exotisk.
Om ni tittar till vänster
ser ni den mytomspunna svarta familjen.
De lever utanför sin naturliga miljö, men har det ändå bra.
Vinka, ni. De vinkar tillbaka.
De är fantastiska.
För att lyckas
släpper svarta sin kultur ibland och omvärlden tar över den som "urban".
Hos de urbana är Justin Timberlake och Robin Thicke R&B-gudar
Kim Kardashian är symbol för stora rövar
och asiater är överlägsna på dansgolvet.
Kom igen. Stora rövar, R&B och dans var de svartas grej.
Jag klagar inte. Jag älskar mitt liv.
Jag vill inte bli "den stora, läskiga svarta killen" igen
men jag medger att det hade sina fördelar.
Min pappa hade ett konstigt sätt att visa sin kärlek till mig.
- Hej, pappa. - Låt mig dricka kaffe först.
Med andra ord, han visade den inte alls.
- God morgon, Zoey. - Hej. Har du din hemska cologne nu?
- Hur så? - För det luktar äcklig cologne igen.
- Det var en rätt enkel fråga. - Eller hur?
Bra försök. Du ska inte få förstöra min dag.
- God morgon, herr vice VD. - Hej, älskling.
Steven offentliggör min befordran till vice VD i dag.
Om du valt det svarta bolaget som jag sa, vore du VD sen fem år.
- För halva lönen. - Det är fortfarande ett svart bolag.
Man måste anpassa sig till svartas inflationsskatt.
Jag blir den första svarta vice VD: n på Stevens & Lido.
Jobbet handlar om mer än pengar för mig.
Det handlar om att riva murar.
Det är lika viktigt som pengar.
- Men du får väl löneförhöjning? - Ja, älskling.
Då så. Hej, grabben. Så där, ja. Nu åker vi.
Tänk att jag slogs för mitt land för att se er hålla på så där.
Du sköt dig själv i foten för att slippa armén.
- Sköt du dig själv? - Får vi se?
- Titta här. - Farfar.
Varför är du så tidigt i skolan?
Jag vill förbereda mig inför uttagningen i dag.
Jobba på greppet och blockera point guarden.
Man har ingen point guard i landhockey.
- Är inte det en tjejsport? - Nej, men många tror det.
Många tänker aldrig ens på landhockey.
Vad hände? Vi tränade ju hela sommaren.
Jag trodde att du skulle visa familjen Johnsons storhoppare.
Familjen Johnsons vadå? Du klarade inte ett enda hoppskott i somras.
Det handlar inte om precision.
Familjen är känd för sin form. Kolla på armbågen.
Jag funderade på att spela basket
men alla kompisar spelar landhockey i år, så jag tänkte ta seden dit...
Seden? Vilken sed? Vi är ju hemma.
Jag tänker inte låta dig förstöra min dag. Landhockey...
Läget, mr J? - Läget, Andy?
"Andy"? Det låter inte alls som "Andre".
- Det säger "tuff, men kontaktbar". - Det säger "jag spelar landhockey".
Zach tycker att det är coolt. Vi har diskuterat det och jag tycker...
Vi var så få på jobbet att vi kände oss som en liten familj.
När en av oss lyckades var det som om alla lyckades.
Och nu var jag den personen.
Jag säger inte att jag var nån Jackie Robinson
men om andra sa det hade de inte fel.
- Killer Kris. - Big Dre. Läget?
Eller ska jag säga "herr vice VD"?
Det här är min assistent Kris. Ser ni hur vi skakar hand?
Jag ser honom som en hedersbroder.
- Får jag fråga dig en sak? - Ja.
Ville du utöva samma sport som din pappa på high school?
Pappa var en gud på landhockey. Mötet är kl. 10.
- Yo! Dr Dre. - Josh här är inte en hedersbroder.
- Bara "Andre". - Förlåt, Andre. Du, kompis... Andre.
Vi håller på med det här Folgers-manuset.
Vi vill veta hur du tror att en svart kille skulle säga "god morgon".
- Antagligen precis så. - Coolt.
Stevens har kallat till möte. Det är nog nåt stort på gång.
Jag har hört ord som "historiskt". Men det kan vara rent skvaller.
- Kan jag få er uppmärksamhet... - Det fanns låga chefer och höga.
Jag kände alltid att det var vi mot dem.
Även tilltuggen var uppdelade.
Vi fick Cheetos och läsk. De fick en medeltida festmåltid.
Nu äter vi!
Därför var min befordran så viktig.
För en gångs skull fick en av oss chansen att bli en av dem.
Mer vin!
Skål för oss! Nej, skål för dem!
Som pappa sa: "Jagar du en ekorre får du äta hans nötter."
Ni har säkert hört att jag har nåt att kungöra.
Jag och styrelsen har bestämt att utse en vice VD här på företaget.
Va?! Så sjukt! Herregud! Men väldigt klokt.
Vår nya vice VD ska även leda vår kreativa presentation
för att få L.A. Tourism-kontot som är värt 250 miljoner dollar.
Det är viktigt för oss.
Sabrina, jag ska inte glömma dig när jag blir en av dem.
Ursäkta mig. Då så.
Så utan vidare dröjsmål vill jag att vi ger en varm applåd
åt vice VD: n för vår nya urbana avdelning: Andre Johnson.
- Just det. - Förlåt?
- Sa du "urban"? - Den urbana avdelningen.
Gjorde de mig ansvarig för svarta grejer?
Ingen social media vid matbordet.
Det har jag sagt fem gånger.
Hallå! Då så...
- Skål för min make, vice VD. - Ja!
Grattis, sonen min. Du lyckades till slut...
...bli den vite mannens förstemarionett.
Du är ju här för att fira honom.
- Jag skulle få friterad kyckling. - Det är friterad kyckling.
- Jaså? - Det är stekt, friterad kyckling.
Du, älskling, pappa har rätt.
Jag sa att jag ville bli den första svarta vice VD: n
men jag ville faktiskt bli den första vice VD: n som råkade vara svart.
Obama är väl inte mindre president för att han är den första svarta?
Nej, för han är USA: s första svarta president.
Inte det urbana USA: s första svarta president.
Är Obama den första svarta presidenten?
- Vilket toppenjobb du gör här. - Nu undersöker vi det här.
Visste du inte att Obama är den första svarta presidenten?
Han är den enda presidenten jag känner till.
Det förklarar hans brist på presidentkunskap.
Ni två visste väl att Obama är den första svarta presidenten?
- Jag antar det. - Okej.
Ser du vad jag menar? Stekt kyckling.
- Vad gör du? - Ser på foton på min urbana familj.
Herregud. Sluta tycka synd om dig själv.
Jag går igenom det här hela tiden som kvinnlig läkare.
Det är ingen stor grej. Det är som det är.
Och det säger en tvårasig eller mixad eller flerfärghyad
eller vad man nu säger i dag, kvinna som inte ens är riktigt svart?
Om jag inte är riktigt svart, kan nån då säga det till mitt hår och röv?
Du fattar inte. Det är så här det börjar.
- Junior vill spela landhockey. - Vad är det för fel med det?
I dag landhockey, i morgon flyr han från polisen i en vit Bronco.
Menar du att han ska växa upp och mörda sin fru?
Du tror att OJ är skyldig. Vi kan inte tala om det här med din attityd.
- Handskarna passade inte. - Nu måste du fokusera.
Det var det här du alltid ville. Det är din dröm, vår plan.
Vi skulle klättra i Himalaya, ha sex i Louvren
och ha en familj som får det bättre än vi hade.
Om du avstår din befordran ligger vi risigt till.
- Du kanske har rätt. Tack. - Ingen orsak.
Jag älskar dig. Nej.
- Jag fick inte ens ta fram den. - Jag hörde vad du tänkte.
Här sitter min stjärna. Jag är så nyfiken på din presentation.
Jag med. Jag ser fram emot det.
Sätt din stil på den. Gör nåt äkta.
- Äkta? - Var ärlig. Var smart. Var dig själv.
- Vad trodde du att jag menade? - Jag trodde att du menade just det.
Gör nåt äkta.
- Läget, Driggity Dre? - Jag heter...
Det där är opassande. Mycket opassande.
- Hej, älskling. - Mamma.
- Liza Jackson undrar om vi kan leka. - Hon är konstig, så säg gärna nej.
- Vem är Liza Jackson? - Hon som har Nemo-skor varje dag.
- Och prickig ryggsäck. - Hon luktar som en kalkonburgare.
Vänta lite. Pratar ni om den enda andra svarta tjejen i klassen?
- Varför sa ni inte bara det? - Jag tänker bara på Nemo.
- Tack. - Ingen orsak.
- Det är vackert. De ser inte färgen. - Nej, de borde undersökas.
Men när jag säger det har jag fel.
- Jag kom med i laget. - Det är klart att du gjorde.
Ja!
Zach, kan jag hjälpa dig med nåt?
- Vi har aldrig läsk hemma. - Varför tror du att vi har...
Jag och några spelare har bestämt vad jag ska göra när jag fyller år.
Jag vill ha en Bar Mitzvah. Innan du säger nåt...
Vi är inte judar, men Zach vet en rabbin som utför konverteringar.
- Offrar du din religion för en fest? - Det korta svaret är: ja.
- Hör du det här? - Då slipper du höra alla säga "Andy".
Som jude får jag ett hebreiskt namn, som Schlomo eller Shmuel.
- Båda är grymma. - Håll klaffen!
Vet ni vad? Familjeråd. Alla samlas runt bordet. Nu!
Det börjar osa gruppkram. Jag åker till banan.
Jag kanske måste vara "urban" på jobbet, men min familj är svart.
Inte svartaktig, utan svart.
Vi ska börja med strikta grundregler.
När han skickar en blinkande smiley borde jag väl bli kränkt?
- Zoey! - Jag messar.
Hädanefter ska vi vara äkta.
Om jag hör nån kalla dig "Schlomo", "Shmuel" eller "Andy"
ska jag backa över dig och alla som säger det med bilen. Tyst!
Jag kanske måste se dig utöva världens dummaste sport
men jag behöver inte höra dig prata lyriskt om andra ungars Bar Mitzvah.
Nästa lördag när du fyller 13 år blir du också en man - en svart man.
För jag tänker ordna en ceremoni med en afrikansk initieringsrit.
- Det låter inte lika kul. - Verkligen inte.
Jag har en idé. Varför tar vi inte en svart paus och äter lite vit yoghurt?
- Hurra! - Lugna ner er, ni två.
Hädanefter ska ni två beskriva folk med "vara äkta" -signalement.
"Förövaren var en latinamerikansk man, 10-60 år gammal."
Då vet jag vem jag letar efter.
- Mamma, pappa skrämmer mig. - Mig också, älskling.
Är vi klara med det här livsavgörande "vara äkta" -pratet?
Jag måste förbereda mig inför en operation.
Då tänker jag inte på att vara äkta, utan på att rädda liv.
Du är inte den enda här som har ett viktigt jobb.
Det var du som började "vara äkta" -dispyten.
- Så det här är mitt fel? - Ja, det är det.
I morgon ska jag göra en viktig presentation. Vet du vad jag gör då?
Jag ska vara så äkta som... För det sa du att jag skulle vara.
- Det sa jag nog inte. - Det var exakt vad du sa.
Om hon tror att det här är över, så har det nyss börjat.
Och om företaget vill ha en urbanisk vice VD, så ska de få det.
LOS ANGELES ÄR ÄKTA
Det är min urbana införsäljning till L.A. Tourism. Några tankar?
Vi ska väl inte köra med det där?
Jag tyckte att det var kul.
Operation "Vara äkta" var i full gång.
Trots den svajiga starten hade jag stora förhoppningar.
- Andre, vad är detta för cirkus? - Det är vår kultur, pappa.
Vi är svarta, inte afrikaner. De gillar oss inte ens.
- Får jag gå nu? - Nej, stå där och upplev dina rötter.
Det vore bättre om han såg "Rötter".
- Ska jag börja, eller vill du? - Okej. Ta den här, grabben.
- Vad gör han? - Titta inte på mig.
Älskling, jag... Grabben ville ha en Bar Mitzvah.
Jag behöver ditt stöd nu.
Jag försökte stödja dig när jag ringde dig på jobbet i dag
och de förhörde mig i en halvtimme om ditt mentala tillstånd.
Konstigt. Ring min mobil nästa gång.
Vad hände på jobbet i dag?
Mr Stevens förstod inte ironin i mitt säljsnack
så vi ska fundera över helgen på om jag passar på företaget.
Passar? Han funderar på att ge dig sparken.
- Om man vill förenkla det så där... - Det går inte att vinna över dig.
Du är arg för att du fick jobbet som svart.
Om de gett det till nån vit, vore du arg för att hen inte var svart.
Det här "vara äkta" -snacket måste upphöra.
Du ska inte få plåga min son. Vad har du på dig egentligen?
Vilka problem du än bearbetar, så måste du komma över dem.
Snyggt skott. Så var det med familjen Johnsons form.
Jag fattar. Du tycker att jag håller på att bli en vit kille.
Men jag är bara mig själv. Jag vet bara inte vem det är än.
Jag förstår att det är svårt att känna sig annorlunda i skolan.
Men det är viktigt att du håller fast vid din kultur.
Det enda jag försöker hålla fast vid nu är mitt första bröst.
Jag spelar i skollaget. Det betyder nåt.
- Så allt ingick i din plan? - Ja, jag och landhockeykill...
- Snälla, sluta säga så. - Ja, ja.
Vi trodde att om vi blev sportiga skulle vi också synas lite.
- Så du vill spela basket? - Ja, men jag suger på det.
Okej. Gå in med dig.
Där ser man. Grabben vill hålla ett bröst. Det kan man inte bli arg för.
- Hur var du äkta när vi växte upp? - Det var jag inte, jag var ärlig.
Jag sabbade det här, va?
Det är bara nåt som hör till när man är pappa, Dre.
Det är så man lär sig att ställa saker till rätta.
Vad du än gör, se till att det känns rätt för dig själv.
Om grabben vill ha en Bar Mitzvah, så ska han få det.
Hålla ett bröst.
Får jag lov att presentera Andre Juniors Hip Hop Bro Mitzvah.
Att vara äkta betyder ibland att erkänna att man hade fel.
Men jag tänker banne mig inte kalla honom "Andy".
L.A. Tourism-kampanjen gick mycket bättre
när jag insåg att "urban" kan betyda cool och färgstark, som min familj.
Så efter att ha lyssnat på min kloke son ville jag också synas.
Och så blev jag vice VD för Stevens & Lidos urbana avdelning.
Det märkliga är att jag inte kände mig urban.
Jag kände mig bara som en pappa som gör allt för sin familj.
Och det är väl den amerikanska drömmen?
Text: Caroline Markström www.sdimedia.com