Solomone.
Solomone!
Kam máte namířeno, pánové?
A co máte v té tašce?
To jsou jen zavazadla.
Povstaňte.
Posaďte se.
Ctihodnosti, stát tímto obviňuje obžalovaného,
Solomona Kalušiho Mahlangua,
21letého muže jihoafrického původu,
bydlištěm Blok C2, 2445 Mamelodi, Pretorie,
ze dvou vražd,
dvou pokusů o vraždu,
dopuštění se veřejného násilí a násilí na majetku.
Mladý muži,
stát vás obviňuje ze dvou vražd,
dvou pokusů o vraždu,
dopuštění se veřejného násilí
a násilí na majetku.
A konečně a především
ze společného jednání.
Ze společného jednání se společným záměrem
s Mondy Motloungem, který není přítomen, tyto skutky vykonat.
Děkuji, ctihodnosti.
Mám za to, že jste obvinění s klientem projednal, pane Mailere?
Ano, ctihodnosti.
A jak se hájí?
U dvou vražd a dvou pokusů o vraždu
vinu nepřiznáváme.
U zbývajících obvinění…
vinu nepřiznáváme.
Líčení začne 13. února.
Přemístěte obžalovaného do johannesburské věznice,
dokud soudní řízení neskončí.
Povstaňte.
Tohle je moje rodina. Máma Martha a bratr Lucas,
vězeňský dozorce a někdy i otec.
Vždycky pro mě chtěli to nejlepší a připravovali mě stát se mužem.
Zodpovědnost, kterou jsem ocenil
při mé zkoušce dospělosti ve východním Transvaalu,
když nás násilně vyhnali a uvrhli do chudoby.
Otce jsme pohřbili na pustém kousku půdy.
Společně si vystačíme a pomáháme si, jak jen to jde.
Zotročila nás chudoba.
A mé vzdělání mělo mou rodinu osvobodit.
Bylo to 6. dubna, paní učitelko… 1652.
Dube, ty ještě furt sereš?
Táhni do hajzlu, Mahlangu!
Miles Davis jednou řekl:
„Jazz je velkým bratrem revoluce. Revoluce ho všude doprovází.“
MILES DAVIS
- Jak je, Solly? - Dobrý, vy?
Hodně sis dneska vydělal. Shukr Alhamdulillah.
Utrať je vždycky tady v obchodě a Alláh ti požehná.
- Nashle. - Ahoj.
Mrdko jedna!
Pikový eso, kdepak máme pikový eso?
Starouši, dvojnásobek nebo nic.
Pikový eso.
- Mondy. - No tak, zlatíčko.
Když vyhraju, koupím ti nějakou sladkost na ten kyselej obličej.
- Mondy. - Co?
- Proč jsi nebyl ve škole? - Dej mi pokoj.
Pojď, kámo.
Poldové! Padáme odsud!
Stůjte!
Brenda Rivierová.
Žije v úplně jiném světě.
Tohle si vybrala sama.
Jdete pozdě.
Je chytrá. Je krásná.
- Promiň, Brendo. - A je moje.
Brendo.
Co má tvoje holka za problém?
Víš, co?
Jak chcete studovat, když budete ve vězení?
Hele, Brendo, Mandela je ve vězení, ne?
A studuje tam.
Všichni vůdci jsou vzdělaní.
Ty ani nechceš studovat.
A nemáš školní uniformu, co to má bejt?
Máme test z dějepisu a ty ses neučil.
Dějepis je o ničem.
Řeknu ti o naší historii. Zastav se na chvilku.
Víš, co se stalo v roce 1652? Jan van Riebeeck to tady zaplavil míšenci.
Pak připlul Vasco da Gama a vysypal tady tuny koření.
Teď všechno jídlo hrozně pálí.
Víš, kdo je Šaka Zulu? Nevíš.
Znáš královnu Modžádží? Královnu deště? Neznáš.
Víš vůbec, kdo je Hlačvajo?
Jmenuje se Kečvajo.
Jo, toho myslím.
Víš, kdo zabil krále Hintsu?
Harry Smith. Jo.
Neříkej mi, že dělám rámus. Říkám naserte si, Búrové!
- Mrdat zákon o vzdělání Bantuů! Jebat… - Hej!
Nevidíš, že jsou kolem tebe lidi? Chceš nás tím svým rámusem zabít?
Vzpamatuj se, jsou tu donašeči.
Odpověz mi, jaké bylo jejich poslání?
Jejich poslání bylo…
Znásilňovat a plenit, Mondíku!
- Brendo, jak se máš? - Dobře.
Ví táta, že jseš tady?
Solly Mahlangu. Co to tady máš?
Miles Davis.
Ježíši.
Víš, co tohle je, chlapče?
Tohle je stylový.
Jo, tohle tě ale nenaučí.
Řeknou ti, že měli založit obchodní středisko
na jižním, nejméně vzdělaném cípu Afriky.
Jmenuje se Thomas Masuku.
Ale my ho známe jako Tommyho Londona,
místního aktivistu z Mamelodi a bojovníka proti apartheidu.
London verboval studenty do Afrického národního kongresu,
aby se nakonec postavili režimu.
Nevěděl jsem, co si o něm myslet, ale byl fascinující.
London nebyl žádný zločinec, ale byl nebezpečný.
A uměl perfektně anglicky. Tommy London.
Ano.
Potřebujeme v hnutí lidi, abychom mohli bojovat proti režimu.
Pozítří proběhne průvod.
V Sowetu, 16. června, dobře?
- Dobře. - Zajišťuju autobusy.
Chci, abyste přišli. Dobře?
Zkuste sehnat další lidi, kteří nás podpoří.
Jasně, Bra-T, budu tam.
- Já taky. - Počkej, nepůjdeme.
- Říkám, že jdu. - Nejdeme.
Solly, zákon o vzdělání Bantuů je směšný. Nevidíš, že ti vymývají mozek?
Chtějí, abys rozuměl všem jejich povelů.
„Ano, pane. Ne, pane. Omlouvám se, pane.“
Dejte mi vteřinku, něco pro vás mám.
Hej, chlapče…
zmizni.
Strejdo Londone, chci si hrát.
No tak, běž, dospěláci mají práci.
Šup, jdeme.
Koupím ti něco dobrýho.
Chci, abyste si jich pár vzali a rozdali je.
„K čertu s afrikánštinou.“
Uvidíme se na zastávce autobusu za stanicí.
- 16. června. - Bra-T, vrátíš mi prosím mou desku?
Dostaneš ji 16. června.
V Sowetu.
- Jdeme. - Neřeš to, jdeme.
Jdeme.
- Super, Miles Davis. - Díky, Bra-T.
Tak, chlapče, už si můžeš hrát.
Postarej se mi o to auto.
„Box je jako jazz.
Čím je lepší, tím míň ho lidi docení.“
George Foreman.
Lucasi, brácho,
jak se máš?
Dobře.
Jseš v pohodě?
Jo, dobrý.
Všechno nejlepší.
Tys nezapomněl.
Jak bych mohl zapomenout?
Co?
Těžká váha.
A co deska?
Můžeš ji jít pustit.
Dobře.
Moje matka, žena v domácnosti, které platí za výchovu cizí rodiny
na předměstí Pretorie.
- Ahoj, mami. - Ahoj, dítě moje.
Vyrostl z tebe chlap. Vypadáš přesně jako tvůj otec.
Vážně, mami?
- Jak ses dneska měla? - Dobře, ale Búrové jsou otrokáři.
Jak to jde v práci, bratře?
Práce je práce, Solly. Odvedu svou práci a dostanu zaplaceno.
A co ty?
- Dobrý, až na ty policajty… - Solly, jen dělají svou práci.
Jaký to je být mužem? Už musíš mít těžkej pytel.
Já nevím, brácho…
- Jseš buzík? - Lucasi…
Práce čeká, musím jít.
Holky samy nepřijdou, musíš si pro ně dojít.
Lucasi…
Světe sleduj, přichází můj krásný syn.
Ale no tak, mami.
- Kam máš namířeno? - Do Marabastadu.
Tak mi kup šňupací tabák, už mi dochází.
- Koupíš mi ho? - Jo.
Děkuju, chlapče. Nezapomeň průkaz.
Mami.
- Měj se. - Taky, mami.
Sole, chlape. Jak se máš?
- Čau, Mondy. - Čau.
- S kým tu jseš? - Nazdar, Milesi Davisi.
Tak co ten pochod 16. června, přijdeš?
- Mondy, nemůžu. - Ale můžeš.
- Já pracuju. - Jseš podomní obchodník.
Dávám peníze mámě s bráchou.
Tvůj brácha si prací pro nepřítele vydělá dost.
Hele, nech si ty sračky.
Sračky? Sračka jseš ty, ty pouliční prodavači, ty zaprodanče.
Jo? Cos to říkal, chlapečku?
- Solly! - Hej!
Sakra.
Vypadá to, žes zapomněl, kdo se o tebe při zasvěcení postaral.
A ty, Bra-T…
Kde je moje deska?
A co lidi? Hmm?
Jací lidi?
Mfana, zbabělci jako ty umožňují všem těm bělochům nad námi vládnout.
Ne, Bra-T. Zbabělec je ten, kdo zabije jednoho z nás.
Spider byl bezcennej zrádce.
Kdyby tudy teď prošel, zabil bych ho znova.
Takže tě může zabít jen označení zrádce? Tak mě zabij, podle Mondyho jsem donašeč.
- Teď meleš hovna, chlapče. - Vážně?
Jo, dávej na sebe pozor.
- Jedem, Mondy. - Táhni do hajzlu.
Proč jseš tak potichu?
- Řekni něco. - No tak dobře.
Co ještě tě při zasvěcení naučili?
Co se stane na zasvěcení, zůstane na zasvěcení.
- Proč? Řekni. - Jsou to chlapský řeči.
Však komu to řeknu?
- Jak říkám, jsou to chlapský řeči. - Komu to řeknu?
Pojď sem.
Když neotevřeš pusu a neřekneš mi to,
tak se mnou taky nic nebude.
- Ale ne, zlatíčko. - Nebude.
Myslíš si, že jseš lepší než ti, které každý den chytnou?
Brendo…
Podívej, přišel jsem kvůli Búrům o otce.
Sám jsem si to zažil a nechci o tom mluvit, dobře?
Myslela jsem, že se nebojíš.
Já se ničeho nebojím, Brendo.
Buď na ten průvod půjdu s tebou, nebo bez tebe.
Milovat někoho…
milovat tebe…
je vidět mou životní touhu
ztělesněnou.
STEVEŮV FOTOATELIÉR
Tak jo…
Cibule, rajčata, jablka…
a banány.
Solly, chybí ti dva randy.
Ne, dlužíte mi dva randy z minulého týdne.
- Uttrane, dlužíme Sollymu dva randy? - Ano, dlužíme.
- Měj se. - Hej, Solly!
POUZE BÍLÍ.
- Mám tě, hajzlíku! - Sakra!
- Máme tě, obchodníčku. - Nemáte, táhni!
Odprejskněte!
Myslel sis, že nám utečeš?
Myslel sis, že utečeš, co? Zmetku!
Teď uvidíme, jak se ti poběží s plným břichem.
Pojď. Zvedni ho. Jdeme.
Teďka zkus utéct.
- Prosím. - Ne, jez.
Jez!
Jez.
Ne, sněz to.
Prosím…
Jez, no tak, sněz to.
- Dobře. - Sežer to!
Sežer to všechno.
Jo? To je ono.
Sněz to.
- Já už nemůžu. - Nemůžeš, proč?
- Prosím, nemůžu. - Možná bysme mu měli udělat místo.
V Sowetu to byl masakr, chlape.
Proboha.
Solly, za dva dny odjíždíme.
Pojedeš s náma? Lucky jede taky.
Jo.
Tak co říkáš, Davisi? Pojedeš?
Solly, nejezdi s nimi prosím.
Jdeme.
Je mi to líto, Solly.
Měla jsem tě poslechnout.
Odpusť mi, že jsem tě neposlechla.
Ne, Brendo, jsem zbabělec.
To neříkej.
Nechal jsem tě jít v průvodu samotnou a sám jsem nešel.
Co za chlapa to udělá?
Promiň.
Zabili nevinné děti.
Byli tam psi,
slzný plyn
a všude tam lítaly vzduchem kameny.
Bylo to strašně hlučné.
Pak přišly výstřely.
A pak bylo ticho.
Klid.
Bylo to strašné, jako bych slyšela, jak se jim kůže odděluje od těla.
Bylo slyšet, jak jejich těla přichází o dech.
Pak přišel jeden výstřel za druhým, ještě teď je slyším.
Výstřely a děti padající k zemi.
Výstřely. Děti padající k zemi. Výstřely.
Nikdy jsem neviděla tolik krve.
Proč nás ti Búrové tolik nenávidí? Co jsme jim udělali?
Proč nemají slitování? Co jsme provedli?
Pokud jste se 16. června neúčastnil, proč jste odešel do exilu?
Měl jsem toho dost.
Zuřil jsem.
Moje rodina byla násilně vyhnána z domova.
Zabilo mi to otce. Musel jsem pomáhat matce.
Zneuctili mou mužnost. Už jsem to dál nezvládal.
Co byste dělal vy?
A navíc víme,
čeho jste schopní.
- Kdo? - Afrikánský rasistický režim.
Schopný zabít pochodující školáky.
- Výtržníky a povstalce. Kriminálníky… - Děti.
Pochodující za svobodu.
Víte, Soweto nás naštvalo. Rozzuřilo mě.
A to jsem tam ani nebyl.
Policisté zabíjející děti.
Už nás nebavilo mít jen kameny, když jste po nás stříleli.
Rozhodli jsme se bojovat ohněm proti ohni.
Proč nejíš?
Nemám hlad, mami.
Solomone…
Tohle není život.
- Bůh nemůže chtít, abychom takhle žili. - Kaluši, nezpochybňuj Boha.
Cesty Páně jsou nevyzpytatelné.
Jako třeba?
Podívej se mi na obličej.
Jaký Bůh dovolí, aby se bily a střílely děti?
Aby nám vzali pozemek a otce.
Otce do toho nezatahuj.
Jsem si naprosto jistý, že kdyby byl otec naživu, takhle bychom nežili.
Solomone…
Takhle s mámou nemluv.
Lucasi, Solomone, Ježíš je naživu. Mějte víru.
A teď jez, dítě moje.
Mami…
ty pořád čekáš na Ježíše?
Čekáš, až se vrátí a vyřeší naše problémy?
Ježíš se nikdy nevrátí.
Je mrtvý. Řekli nám to na zasvěcení.
Když jsi mrtvý, už se nevrátíš.
Lucasi! Zabiješ mi syna!
Co to do tebe vjelo?
Jednoho dne budeš těch věcí, které jsi řekl, litovat.
Nech ho jít, mami.
Nechat ho jít…
MAHLANGU
Kde je Solly?
Pospěš si. Nasedej.
Co ten velkej kufr? Co sis tam sbalil?
Proč jseš tak pomalej?
- Mami. - Ano?
- Solomon je pryč. - Pryč? Kde?
Napsal tenhle vzkaz.
„Bratře Lucasi, odešel jsem. Nesnažte se mě najít.“
Je pryč, mami.
Odkdy píše vzkazy, že jde prodávat ve vlaku?
Dnes je velký církevní svátek a já jdu pozdě.
Mami, Solomon je pryč!
Poslouchej, najdi ho, až se vrátím z kostela, chci vás tu vidět oba.
Já se z těch dětí jednou zblázním.
Co nám to děláš?
Co se děje?
Tommy, to auto nechce jet.
Jsme uprostřed ničeho, do hajzlu. Víš kolik policajtů hledá lidi jako my?
- Možná je to vodou? - Ne, kámo, nemám čas na nesmysly.
Davisi, kamaráde, tady máš desku.
Vemte si věci. Pohni si, jedeme.
Tommy, možná když to zkusíme opravit…
Nemáme čas to opravovat. Posrals to.
Jak jste opustil zemi?
Překročili jsme zelenou hranici do Mosambiku.
Pochodovali jsme nahoru a dolů a Búrové po nás stříleli.
Nahoru a dolů.
Čekal jsem, že se k nám na tom pochod přidáš.
Myslel jsem, že si to rozmyslíš, Solly. No tak, Davisi, co se stalo?
Byl jsi s nějakou jinou? Protože Brenda byla s náma.
Bojovali jsme tam za svobodu lidí, za tvou svobodu.
Ty ses ani nepřidal a teď nám neřekneš, co se stalo?
Já se tě neprosil, abys za mě bojoval.
Nech to být, jasný?
- Jen to chceme vědět. - Čau.
Hej, Solly...
Nech ho jít. Ten kufr je nejspíš plný ovoce.
Bra-T, už jdeme dlouho, kde je to místo?
Už jsme skoro tam, Mondy. Půjdeme touhle cestou podél řeky
a jakmile dojdeme k balvanům,
- budeme u konce. - Kurva!
Ježíši, ta košile mě stála 50 randů!
Myslel jsem, že se děje něco vážnýho.
Bra-T, tohle je značková košile.
Ale hovno značková. V Mosambiku si koupíš novou.
V Mosambiku? Tohle je limitovaná edice.
- Jseš si jistý, že tu nejsou krokodýli? - Ne, prostě běž dál.
Opatrně na těch kamenech.
Pospěšte si!
- Jsou v té vodě hadi? - Ne, běž už.
Pojďte, kluci, už tam skoro jsme.
Hurá!
Jo!
Bratři, vítejte v Mosambiku.
Vorstere, ty zkurvysyne!
My se vrátíme.
Hej, vy! Ruce vzhůru!
- K zemi! - Nestřílejte!
- Nestřílejte. - Tohle je Mosambik.
My víme, jsme z Afrického národního kongresu.
- Co chtějí? - No tak, soudruzi.
- Co? - Jsme z Afrického národního kongresu.
K zemi!
Na zem!
- Calado! Kolik? - Quatro. Čtyři.
- Kolik? - Jsme čtyři.
Drž hubu!
Ahoj.
UPRCHLICKÝ TÁBOR ŠAJ ŠAJ, MOSAMBIK 20. ČERVNA 1976
Ahoj.
Mondy…
Mondy, prober se.
Vypij to.
To je ono, pij.
Kde to jsme?
Jsme v Mosambiku.
London a Lucky jsou támhle.
- Dokázali jsme to. - Jo, dokázali.
Mondy. To bude dobrý.
- Davisi. - Ahoj, Lucky.
Ti Tsongové tě zabijou, nejsme v Pretorii.
To je fuk.
Mockrát děkuju.
PEDAGOGIKA UTLAČOVANÝCH PAULO FREIRE
Děkuju, madam.
Jak se jmenuje tvůj ocásek?
Jo, tak to nevím.
Jak se jmenuješ?
Dobře…
Mondy, jo? Lucky.
A Tommy London.
A já jsem Solomon.
- Řekni Solomon. - „Solomon.“
Jo, dobrý. A ty jseš?
Nemám jméno.
Ne, ten kecá, každej má nějaký jméno.
Ne, Bra-T. Podle mě to myslí vážně.
Tak to je jednoduchý, prostě mu nějaký jméno dej.
- Coca-Cola. - Coca-Cola?
Jo, Coca-Cola.
- Ne, kámo. - Coca-Cola?
Jo. Ne.
To si děláš prdel. To mu zrovna říkej Fanta.
- Ne! - Je to mnohem lepší.
Jo, kámo. Dej tomu chudákovi trochu barvy.
Vidíš, jak je ten kluk tmavej? Je to cizinec.
„Černý jako já.“
Co, Goliáši?
Coca-Cola.
- Vidíš? - Takže se ti to jméno líbí?
- Tak jo, pojď sem. - Coca-Cola.
Ahoj, Coca-Colo.
Coca-Cola.
Solomon, Coca-Cola.
Coca-Cola.
Jo, kámo. Ježíši.
- Jedna. - „Jedna.“
- Dva. - „Dva.“
- Tři. - „Tři.“
- Čtyři. - „Čtyři.“
Pět.
Co? „Oběd?“
Ale slyšels ho, ne?
Tak jo, pánové, už jsme tu už celé měsíce.
Buď naplánujeme útěk, nebo se odsud vykoupíme.
Naše jediné možnosti.
Stojím za tebou, Bra-T.
Jídlo tady stojí za hovno,
záchody smrděj.
Podívej se na ten chleba, dal by se s ním hrát fotbal.
A honění mě už taky nebaví.
Buď chvilku vážný, Mondy.
Myslím to vážně.
Musíme kontaktovat Lusaku. Musí nás odsud dostat.
Mám plán. Kolik máme peněz, co?
Solly?
Miles Davis a jeho sedm kroků do nebe, co?
Plán B.
Bra-T.
Příště to dej dohromady pořádně, ať zas neskončíme v podobné situaci.
Trocha angličtiny a narostly ti koule?
Kurva.
Tady, Colo. Běž.
Běž.
S pomocí Coca-Coly se nám podařilo získat zakázaný papír
a začali jsme dopisovat Africkému národnímu kongresu v Maputu,
aby kontaktovali Lusaku.
Každý týden jsme propašovali nový dopis, ve kterém jsme žádali o záchranu.
Po šesti měsících v táboře Šaj Šaj si začal Mosambik vybírat svou daň.
Ale nemohli jsme to vzdát.
Tak jo, podívej…
Ty jseš sprosťák.
Bra-T, smrdíme v týhle zasraný zemi už šest zkurvenejch měsíců.
Kvůli tomu jsi nás sem přivedl?
Je to tu Portugalské, strana FRELIMO, děcka se jménem Coca-Cola,
komáři nás štípou, děti tu pořád brečí, nechce přestat pršet.
Bra-T…
udělej něco.
Skončils?
Na co koukáte?
To vypadá jako moje košile.
Odpověz mi!
Co je s tebou, Mondy?
Je to dítě! Zbláznil ses?
Odprejskni, magore.
Běž vychladnout.
Hej, Colo.
Nic si z něj nedělej, dobře?
Musím najít Mondyho.
Když jsou záplavy, teče tudy řeka.
Máma mě tu umývala.
Připomíná mi ji to.
To bylo před válkou.
Musí ti chybět.
Ano.
- Kolik? - Čtyři.
- Vezměte mě tam. - Ano, kapitáne.
Jste z Jižní Afriky?
Mluvím s váma!
- Ano. - Ano.
Sbalte si věci.
- Co? - Říkala: „Sbalte si věci.“
Africký národní kongres nás vyslyšel.
Jdeme!
- Honem! - Sbohem divný jídlo.
A tenhle ocásek?
- Může zůstat, je to sirotek. - Ne, nejsem.
Ne, on je tu se mnou.
Hele…
první pravidlo přežití je starat se o sebe.
Jestli chceš přežít, budeš mě poslouchat.
Jdeme.
Je mi líto, sestro, děláte chybu.
- Zůstane tady. - Patří ke mně.
- Půjde se mnou! - Ne! Solomone!
- Solomone! - Hej! On patří ke mně.
- Neopouštěj mě, Solomone! - Coca-Colo!
- Solomone! - Coca-Colo!
Solomone! Neopouštěj mě!
Solomone!
POBLÍŽ MĚSTA LUANDA, ANGOLA 27. DUBNA, 1977
Pojďte za mnou.
Naskočte si.
To se vás netýká.
Jsou to zrádci ze strany UNITA, je to boj mezi nimi a stranou MPLA.
Pojďte za mnou.
Tohle bude několik dalších měsíců váš domov.
Udělejte si pohodlí.
Soudruzi, tohle je váš vojenský tábor.
Výcvik začne brzy.
Chlapi, vidíte, jak se věci mají, buďme ostražití.
Hlídejte si záda, hlídejme si je navzájem.
Soudruzi, budeme pokračovat bojovým výcvikem a vojenskými operacemi.
- Viva Africký národní kongres! - Viva!
- Ať žije Charta svobody! - Ať žije!
- Moc! - Je naše!
- Co je naše! - Moc!
Zrovna jsem se doslechl, že náš vrchní velitel,
generál O. R. Tambo, pro nás má důležitý vzkaz.
Pojďte blíž, soudruzi.
Všichni naši velitelé, kádři a komisaři v Angole, viva.
- Viva! - Viva!
- Všichni v Mosambiku, viva. - Viva.
- Všichni krajané v Angole, viva. - Viva!
- Viva Kopí národa, viva. - Viva!
AK-47 má tři režimy střelby.
Zajištěno.
Ehlisa, úplně dole jsou poloautomatické jednotlivé rány.
A uprostřed je kulometná dávka.
Plně automatická, neustálá, rychlá střelba.
Jo?
Veliteli, kdy dostaneme vlastní Kalašnikov?
Brzo, soudruhu, už brzo dostaneš svou zbraň.
Jo?
A veliteli, kdy se vrátíme? Kdy začneme bojovat?
Soudruhu, tohle je důležitá část výcviku.
Je nebezpečné mít zbraň, když nevíš, co s ní.
Nejste žoldáci. Jste bojovníci za svobodu.
- Je to jasné? - Ano, veliteli.
…bojovat proti bílému Vorsterovu režimu,
aby pomstili smrt víc než tisícovky nevinných studentů,
- kteří jen řekli Afrikáncům „dost“. - Palte!
Krajané, nejsme zabijáci, jsme revolucionáři.
Ať žije revoluce.
- Moc! - Je naše!
- Co je naše! - Moc!
- Bojíte se jich? - Ne, nebojíme, chceme je!
- Moc! - Je naše!
- Co je naše! - Moc!
- Patří nám!
- Co nám patří! - Moc!
Stačilo, soudruzi.
To ugali je studený, kurva.
Jo? To je jazyk utlačovatele.
Víte, soudruzi,
zákon o vzdělání Bantuů je nástroj používaný Verwoerdem a teď Vorsterem
k zajištění nekonečné zásoby nevzdělaných dělníků.
Slouží jako ochrana pevné ruky Búrů. Tečka.
Souhlasím, podle mě je tenhle režim nepřítelem africkému lidu a jeho vědomí.
Ale myslím si, že se z něj stane nepřítel bílému lidu.
Souhlasím. Nejsme všichni svobodní lidé?
Ty vole.
Už sem zas taháš tu afrikánštinu.
Naser si.
UMĚNÍ VÁLKY SUN-C
MANIFEST KOPÍ NÁRODA
Soudruzi.
Charta praví, že máme chránit každého Jihoafričana.
Černého, bílého, indického, míšeného. Je jedno, kdo vás porodil.
Důležité je, že jste součástí řešení, které srazí imperialismus.
Pak sem patříte.
Kopí národa, co to pro vás znamená? Čeho chceme dosáhnout?
Jaká je podstata našeho boje?
No, jsme kopím národa. Naším posláním je bojovat s nepřítelem.
Jo, ale jsme víc než jen bojovníci.
Jsme milovníci.
Che Guevara kdysi řekl, že revoluce je největším projevem lásky.
Lásky k lidu, lásky k zemi.
To je Kopí národa.
To je náš cíl, láska.
Solomone.
Kde v Angole vás vycvičili?
Byl to vojenský tábor kousek od Luandy.
Řekněte prosím soudu…
učili vás při výcviku, abyste se vyhnul všem formám civilních ztrát?
Ano.
Pořád zdůrazňovali, abychom se vyhnuli civilním ztrátám.
Soud vyhlašuje krátkou přestávku.
Připravit…
Pal!
Zastavte palbu, soudruhu. Soudruhu!
Přestaň střílet!
Co se děje, sráči? Co máš za problém?
Co máš kurva za problém, co?
Máš malý péro, že musíš takhle střílet?
Jestli ještě někdo udělá takovouhle kravinu, postavím ho před popravčí četu.
- Je to jasné? - Ano, veliteli.
Rozumíš?
Ano, veliteli.
Buzerante jeden.
Pohov!
Máte chvilku, soudruhu?
Je mi líto tvého kamaráda Coca-Coly, ale přežije to.
Já kdysi byla Coca-Cola.
Ale tvůj kamarád Mondy je jak utržený ze řetězu, dávej na něj pozor.
To se stává, když v něco tolik věříš.
A v co věříš ty?
Věřím ve změnu.
Křičíme o ní, toužíme po ní, ale nic se neděje.
Je na čase, abychom něco udělali.
Líbí se mi tvoje vášeň.
Ale pamatuj si, že revolucionáři jsou buď připravení zabíjet, nebo zemřít.
Už jsi někdy zabil?
Ne.
Tak na to moc nespěchej.
Sledovat, jak někomu v očích vyhasíná život, není příjemné.
Díváš se, jak jim odchází duše…
a víš, že jsi ji vzal ty.
To na svém svědomí nechceš.
Běž.
Ano, veliteli.
- Veliteli, můžu s vámi mluvit v soukromí? - Nepočká to?
Bylo by lepší to vyřešit hned.
Je to o naší misi do mojí země.
Veliteli, vím, jak je tato mise pro naše hnutí důležitá,
a tak bych raději některé členy z mé buňky nechal tady.
Rozhodli o tom ti nejvyšší.
Je to praktické, jdete s lidmi ze stejné oblasti.
- Tomu rozu… - To je rozkaz, soudruhu.
Jdeme udělat instruktáž k misi.
Soudruzi, dostali jste výcvik v sabotáži, je to tak?
Ano, veliteli.
Dokážete podomácku vyrobit výbušniny z běžných věcí.
- Vojenské operace, ano? - Ano, veliteli.
Útočit na vládní cíle a vyhnout se civilním obětem.
Přerušit základní služby, jako jsou pošta.
- Policejní stanice. - Nebo elektrické sítě.
V průběhu následujících tří týdnů dostanete další instrukce.
Vyhýbejte se pozornosti veřejnosti. Pamatujte, soudruzi, nikdy nepanikařte.
Kádři, jste teď součástí transvaalské městské mašinérie.
Nezapomínejte, pánové, že jste ve státech první linie .
Držte se na příjmu, soudruzi.
Neztraťte vysílačky.
Pokud se něco stane, bude to váš tvůj klíč k přežití.
SVAZIJSKO 10. ČERVNA 1977
Držte se téhle cesty.
Dobře dorazte.
- Fajn. - Fajn.
Soudruzi, támhle je naše mrtvá schránka, pojďte.
Soudruhu Mondy.
Soudruhu Lucky.
Je tam ještě něco.
Kurva! Kryjte se!
Bra-T, jseš v pohodě?
- Nic nevidím! - Dobře.
- Pojď. - Soudruzi, nic tu nenechejte.
Ta mrtvá schránka měla pro naši ochranu nástrahu.
Něco, na co soudruh London zapomněl.
Vidíte někoho? Je tam někdo?
Kiro, nech toho!
Ano? Přejete si?
Chtěli bychom jablka.
- Kolik? - Čtyři. A ještě na jednoho čekáme.
Ježíši, Londone, čekám na vás už od včera.
- Pojďte dál. - Pohyb, soudruhu.
Honem, soudruzi.
Ježíši, kde jste byli? Cestovní doklady mám už od včera.
Omlouvám se, zdrželi jsme se.
London přišel o hodně krve, budete muset pokračovat bez něj.
Pomůžu jim přes hranici,
jsou to jen oděrky, Dawoode.
Kádry trénuju už mnoho let, Londone.
Další nemocnice je pět hodin odsud.
Ty kluky jsem přivedl já.
- Jsou moje zodpovědnost. - Ne.
Soudruh Dawood má pravdu, v tomhle stavu nemůžeš cestovat.
Máme před sebou ještě kus cesty.
Nemůžeme tě tu nechat, Bra-T.
Jo, Bra-T, Mondy má pravdu.
Jo, pánové, převedu vás přes hranici…
Soudruhu Londone…
soudruh Dawood ti řekl, že v tomhle stavu nemůžeš cestovat.
Doporučuju, abys ho poslechl.
To byla Lusaka.
Řekl jsem jim o nehodě a naší situaci.
Ty mrtvé schránky se musí vylepšit, nejste první.
A taky řekli, že se tu má London zotavit.
Ne, co naše mise?
Ta bude pokračovat.
Hele, jsme už den pozadu a já východní Transvaal znám.
Narodil jsem se tam a taky mě tam zasvětili,
- takže nás můžu vést. - Dobře.
Dám velitelství vědět, že vás odteď povede soudruh Kaluši.
Cože?
Máš problém, soudruhu?
Jo, čím jseš tak výjimečnej?
- Mám tam rodinu. - No a? Co je na tom?
- A dokážu nás líp vést… - Ty? Líp vést?
Soudruhu!
Chybí ti disciplína…
- Jaká disciplína? - Klid!
Hej!
Hej, je rozhodnuto.
Soudruh Kaluši vás převede přes hranici. Jasné?
Jak jsem říkal, vaše cestovní doklady jsou připravené.
- Potřebuju jen vaše fotky. - Dobře.
Další.
POHRANIČNÍ POLICIE
SVAZIJSKÉ KRÁLOVSTVÍ
Nezapomínejte, že svazijská policie je vybíravá.
Nedávejte jim důvod vás podezřívat.
Hodně štěstí.
Tady je 1 000 randů.
Tady jsou instrukce k další mrtvé schránce. Víš, co dělat.
Boj pokračuje, soudruhu.
Díky, soudruhu Dawoode.
POUZE ČERNÍ MUŽI
PŘISTĚHOVALECKÝ ÚŘAD
- Kdo jste? - Jsem Byron Sikhosana.
- Co? - Byron Sikhosana.
A co děláte v Jižní Africe?
Jedu za rodinou.
POLICEJNÍ ODDĚLENÍ HLEDANÍ
Co si myslíte, pane?
Připadá mi jako terorista.
- Vítejte v Jižní Africe. - Děkuju.
- Kdo jste? - Jabulani Sikhosana.
MIDDELBURG
Výročí 16. června bude už za čtyři dny.
Policie a armáda pracují intenzivněji a sledují všechny hlavní cesty do Soweta.
Na blízkých základnách jsou prý v pohotovosti dva prapory.
- Solly, máme plán. - Jakej zas máte plán?
- Musíme do Soweta. - Naše mise je v Tembise.
- Kdo je v Tembise? - Naše mise je v Tembise, ne Sowetu.
Slyšel jsi rádio? Potřebují nás v Sowetu.
- Co když už velitelé v Sowetu něco mají? - Mrdat velitele.
Phineusi. To jsem já, Mahlangu. Otevři.
Kdo mi mlátí na dveře jak policajt?
Co chceš?
Dlouho jsme se neviděli, bratranče, jak se máš?
Dobře, Phineusi.
Fajn.
Mondy, naposled jsem tě viděl u zasvěcení. Nedokončils ho, ty syčáku!
Nezačínej s těma sračkama.
Jo… Proč jste všichni tak vážní?
Kdo je tohle?
Ajo, Lucky, Phineus. Phineus, Lucky.
Dobře.
Pojďte dál, máme dobré pití.
Proč jste tak naštvaný?
Venku je zima.
Posedáváte tu a popíjíte.
Phineusi, to si říkáte chlapi?
Jen se bavíme.
Pánové,
sezení a stěžování si, že vás utlačují ve vlastní zemi, nic nevyřeší.
Je čas se bránit.
Je čas se vzdělávat.
Ukáznit se.
Je čas s těmi psy začít bojovat a zabít je.
Ne, zabíjení nic nevyřeší, ale disciplína ano.
Zpomalte, kluci…
to myslíte vážně?
Phineusi, naše svoboda je vážná věc.
Hej.
Vlak za hodinu odjíždí, jdeme.
Co to má sakra znamenat?
Jeli jsme kvůli naší misi obhlídnout Tembisu.
Nic.
Podívej se sám.
V Tembise se nic neděje.
Dobře, tak co chcete dělat v Sowetu?
Jsme přece vycvičení, půjdeme dát našim lidem naději.
Mondy a Lucky měli pravdu.
Byli z nás vojáci, patříme do první linie.
Jdeme.
Běž.
Soweto…
Jablka, banány.
Banány.
Dube.
- Orlando? - Jo jedu do Orlanda.
Další dva?
Hej…
Klid, už tam skoro jsme. Ještě jednoho člověka.
Kam jedete, pánové?
Do Orlanda.
A co máte v té tašce?
To jsou jen zavazadla.
Kurva!
Solly! Uvidíme se na místě setkání.
Dobře, tak jo. Mondy!
Mondy!
- Dělej, ty vole! - Kurva!
Mondy!
Pospěš si!
- Hej! - Pusť mě!
Hej!
Pusť ho.
- Přísahám, že ho zabiju. - Zůstaň, kde jsi.
Nestřílejte.
Teď jseš posranej, co? Debile!
Mondy, ne!
Mondy.
Solly, vstávej!
Utíkej, Solly!
Mondy!
Utíkej, Solly!
Solomone!
Kde je? Kde je Solomon?
Táhni do hajzlu, ty vole…
Tohle je teroristický útok.
Komu to přidělíme?
Premiér mě osobně požádal, abych sem přijel až z Pretorie,
abychom měli jistotu, že…
Pojďte, lidi! Jdeme!
- …všechno proběhne hladce. - Drž hubu!
Polez!
Plýtváš mým časem!
Zvedněte to hovno!
Solomone…
Potřebujeme někoho chytrého, někoho s chladnou hlavou.
Ministře, rád bych vám představil…
hlavního inspektora Erica van Heerdena.
- Polez! - Zavři.
Drž hubu, kurva!
On se toho případu ujme.
Van Heerdene, nechceme tu žádné problémy.
Tento případ vyřešíte účelně a efektivně.
- Rozumíme si? - Ano, pane ministře, naprosto.
Na shledanou, pánové.
Už budeš mluvit?
Myslíš, že jseš chytrej?
Kdo je Solomon?
Jak se ti to líbí, Jabulani?
Chceš, abychom přestali?
Řekni mi, kdo je Solomon.
Byron říkal, ať se zeptám tebe.
Nechce se ti mluvit?
Zeptám se tě ještě jednou.
Kdo je Solomon?
Jseš k ničemu, blbej negře!
- Dobrej. - Dobrej. Co se tu děje?
- Jak to myslíte? - Snažím se vybudovat případ
a vy je tu řežete jak psy, když se je snažím vyslýchat.
Jen ty negry zpracováváme k výslechu.
Solomon Kaluši Mahlangu.
Kam jsi chodil do školy?
Už jsem vám svou výpověď dal.
Mám zavolat zpátky ty druhý chlapy?
Dobře.
Lucas Mahlangu pracuje jako vězeňský dozorce.
Žije s Martou Mamelodiovou.
Jsou tvoje rodina.
A pak je tu ta… míšenka.
Brenda.
Tvoje přítelkyně?
Moje rodina s tím nemá nic společného.
Jen se ptám.
- Kam jsi chodil do školy? - Oni nic neví.
„Bratře Lucasi, odešel jsem. Nesnažte se mě najít.“
Kam jsi tedy šel potom, co jsi napsal Lucasovi tenhle dopis?
Utekl jsem z domova.
Opravdu?
Tak jak ses dostal s armádními zbraněmi na ulici Goch, kde zemřeli dva lidé?
Dobře.
Kam jsi chodil do školy?
Na Mamelodskou střední školu.
Mamelodská střední škola.
Phineusi.
Budeš mluvit?
Jdeme.
Běž.
Pánové, stručně, mám být brzy zpátky u soudu.
S výslechem Motlounga jste to přehnal.
Při vší úctě, pane Ministře, vypadal tak, už když jste mě dosadil.
Ano, ale jaké to má implikace?
- Může k soudu ten druhý… - Mahlangu.
Ano, může Mahlangu stanout před soudem?
Ano, pane ministře, ale většina svědků ukazuje na Motlounga…
Motloung, Mahlangu… blbý negerský jména.
Svědci jsou mi ukradení, bude za to někdo viset, nebo ne?
- Ministře… - Jak to bude vypadat?
Dva běloši byli chladnokrevně zavraždění. Dva důvody, proč by měl Mahlangu viset.
Ministře, ale co když nedokážeme, že Mahlangu…
Na to ser, van Heerdene.
Běhal jeden z těch zasranejch negrů po ulicích Johannesburgu,
střílel se samopalu a házel granáty, nebo ne?
- Zemřeli dva běloši, nebo ne? - Ano, ministře.
Nepodceňujte dlouhou ruku zákona.
Pojď.
Vítej v pretorijské věznici s maximální ostrahou.
Dostaneš se z ní jedině v rakvi.
Dobře, chci si to ujasnit.
Podařilo se ti utéct, proč ses vrátil?
Slyšel jsem střelbu.
A Mondy křičel o pomoc, takže jsem věděl, že je něco špatně.
Měl jsi šanci utéct. Tohle je tvůj život, Solomone, a ty ses vrátil.
Nemohl jsem ho tam nechat.
- Pojďte… - Solomone, pomoc!
Hajze!
- Solomone… - Hej!
Polož to! Dej to na zem!
- Střílel po nás. - To mě nezajímá, ustupte.
- Solomone… - Hej, nepřibližujte se!
Mondy, cos to proved? Mondy.
JOHN ORR, ÚDRŽBA
Chyťte je!
Odhoď zbraň! Odhoď tu zbraň, kurva!
Promiň…
Odveďte je.
No… a pak nás vzali za Johnem Vorsterem.
Tak to bylo.
Uvidíme, co se dá dělat. Bude to náročné, ale budeme bojovat.
Pracuju v dílně Johna Orra.
Jsem mechoš… teda mechanik.
Pili jsme čaj v kanceláři pana Kassnera…
Byl jsem tam já, pan Kassner, pan Wolfendale a pan Hartog.
Ten Ted, to je naprostej idiot, že?
- Ten kluk je hloupej. - Jo, úplně blbej.
Blbej nebo ne, stejně se budu dívat.
Pili jsme u mě v kanceláři, když se ve dveřích objevil mladý Bantůan.
- Kdo? Obviněný? - Ne, ten druhý.
Ten druhý? Motloung?
Motloung.
Identifikovali jste ho teď, předtím i z řady při rekognici.
- Motloung. - Ano. Motloung.
Jo, klidně to zopakuj, ten kluk je pitomec.
Blbej nebo ne, stejně se budu dívat.
- Sole! Solomone! - Podáš mi cukr?
Děkuju.
Kde je?
Motloung stojí ve dveřích, řekněte soudu, co bylo dál.
- Říká: „Kde je?“ - Kde je Solomon?
Nevěděli jsme, o čem mluví.
- „Kde je?“ Nic dalšího neřekl? - Jen to.
Jsme zvyklí, že k nám Bantůové chodí hledat práci
nebo nás občas otravují, tak je vyhodíme.
Ale tenhleten…
- Kde je? - Kdo?
- Kde je Solomon? - Co?
…vešel do dveří…
vytáhl samopal a začal střílet.
- Kurva. - Zbraň se mu zasekla.
Pan Kassner a pan Wolfendale leželi mrtví na zemi.
Když začal střílet, tak jsem si lehl na zem a začal se plížit.
Kulka mě štrejchnula a já spadl pod stůl.
Viděl jsem, že se mu ta zbraň zasekla, tak říkám: „Kenny, sundáme ho.“
Kenny, rychle! Zasekla se mu zbraň, sundáme ho!
Hledal jsem…
Našel jsem… ocelovou trubku.
No a…
byla na kartotéce.
Solomone!
A pak jsem šel k němu a…
začal jsem ho bít.
JOHN ORR
Solomone!
Solomone…
Obžalovaný přišel ze zadní části dílny.
Solomone…
Ale ctihodnosti…
Nerozumím, proč stojí před soudem…
vždyť on nic neudělal.
Nestřílel po nás, nic…
Pane Braggu, to stačí, můžete jít.
Povstaňte.
Tak jo, dneska to šlo dobře.
Klíčový svědek obžaloby jasně řekl, že jsi během střelby nebyl nikde poblíž.
To je výhra.
Vzpomíná si, že tě viděl až po střelbě.
- Přesně tak. - Dobře. Nenechme se unést.
Podívej, odpočni si.
Co tvoje noha?
Je v pořádku.
Je to lepší.
Uvidíme se zítra.
Pan Mailere…
sestro Priscillo…
Děkuji vám.
Děkuji vám oběma.
Phineusi.
Bydlíte na adrese Msolozi 1112 v Middelburgu?
Ano, pane, to je můj domov.
A znáte obviněného, Solomona Mahlangua?
- Ano, pane. Je to můj bratranec. - Dobře.
A pamatujete si, co se stalo
11. června 1977 večer
u vás doma?
Solomon přišel ke mně domů, pane,
společně s Mondym Motloungem a Luckym.
A vzpomínáte si, jestli něco nesli?
Phineusi, měli něco?
Měli tašky, kufry a potraviny, pane.
Ctihodnosti, do protokolu uveďte důkazy A1 až 10.
To jsou ta zavazadla a tohle jsou ty potraviny.
Zbraně.
Náboje.
Granáty.
Se kterými měli v plánu terorizovat občany Jižní Afriky.
Poznáváte tohle, Phineusi?
MILES DAVIS SEVEN STEPS TO HEAVEN
Ano, to je deska, pane.
Vím, že je to deska. Čí ale je?
Solomon ji nechal u mě doma, pane.
Což dokazuje, že tam ten den byl.
Phineusi, řekl vám Solomon něco?
Phineusi, řekl vám něco? Ctihodnosti, potřebuji tu pomoct.
Mohl by prosím svědek promluvit?
- Mladý muži, mluvte. - Slyšel jsem!
Pane, dal nám proslov.
Dobře… a co v něm říkal?
Řekl, že máme vstoupit do Afrického národního kongresu,
abychom mohli zabíjet Búry, pane.
Vstoupit do ANK…
abyste mohli zabíjet bílé lidi.
A to bylo poslední, co řekl?
Žádné další otázky, ctihodnosti.
Máte něco, pane Mailere?
- K tomuto svědkovi nic, ctihodnosti. - Svědek může odejít.
Skončili s tebou, můžeš jít.
Žádáme tě ve jménu Otce i Syna i Ducha…
Muselo to pro něj být bolestivé, když ho Phineus zaprodal.
Naše vlastní krev.
Neříkali, že Mondy byl ten, co střílel?
Ano, mami.
Ale podle zákona o společném záměru…
je Solomon taky vinen, i když na ně nestřílel.
Je to jejich zákon.
Lucasi.
Brendo.
Jak se má máma?
Už to nezvládá.
Všichni s tím zápasíme.
Proto za tebou nepřišla.
Máma říkala, že ti to musím dát.
Poděkuj jí, bude mě to pěkně hřát.
No, omlouvám se, že jsem tě ten den opustil.
Z toho si nic nedělej, to už je dávno.
Mají se všichni doma dobře?
Jo, mají.
Miluju tě, Brendo.
Navždy tě budu celým srdcem milovat.
Mám strach.
Neměj.
Když si na mě vzpomeneš,
podívej se nahoru k nebi…
budu tam mezi hvězdami.
Dostaneme tě odsud.
Znám tu většinu strážných.
- O čem to mluvíš? - Mluvím o útěku.
Až se dostanu do Mamelodi, promluvím s Bra Frankem.
Okna v celách jsou dost velká, abys prolezl.
Bra Frank na tebe bude čekat.
- Bratře. - Brendo.
Lucasi.
Už jsem naší rodině způsobil dost problémů.
- Můžeme tě dostat ven. - Pšt.
Skončí to tady.
Jsem s tím smířený.
Měl bys udělat to samé.
Všechny vás mám moc rád.
Je čas.
Musím jít.
Odešli jsme z našich domovů a šli do exilu hledat svobodu.
Ale svoboda je uvnitř nás.
Kopí Národa nás připravilo na válku, ale tady žádné zbraně nebyly.
Žádné granáty. Žádní soudruzi.
- Mahlangu, soud tě očekává. - Byly tu řetězy, stěny a ocel.
Na tohle vás nikdo připravit nemůže.
Tohle bylo poslední bojiště,
kde přišel náš poslední vzdor.
Obviněný se postaví.
V posledních týdnech…
jsem si vyslechl projednání případu stát versus Solomon Mahlangu.
Nechci ve svém rozsudku číst všechny důkazy.
Chci se soustředit na zákon o společném záměru.
Chci zmínit,
že když obviněný dostal 13. června příležitost
utéct s Luckym ze stanoviště taxi, neučinil tak.
Dovolte mi připomenout, že obviněný z vlastního uvážení
opustil republiku, aby získal vojenský výcvik.
A vrátil se se dvěma soudruhy.
Není pochyb o tom, že jednali se společným záměrem.
Tento společný záměr už tou dobou probíhal.
Kdyby měl obviněný v úmyslu se zbraně vzdát
nebo se od Mondyho Motlounga distancovat,
utekl by, když byl schovaný vzadu u lahví.
Za těchto okolností je zmáčknutí spouště,
které zapříčinilo smrt dvou nevinných mužů,
stejně závažné jako jednání obviněného,
protože měli společný záměr a společný cíl.
Za těchto okolností jsme dospěli k závěru,
že neexistují žádné polehčující okolnosti.
Byl jste shledán vinným ve všech bodech obžaloby.
Je něco, co byste chtěl před soudem říct, než bude vynesen rozsudek?
Chceme jen svobodu.
To je vše, co chceme.
Svobodu.
Svobodu pro děti se vzdělávat.
Svobodu pro muže pracovat, matky milovat,
národ růst. Nic…
Nic víc nechceme.
Rovnocennost.
Pro všechny.
Víte… jsem jen jeden z mnoha.
Pěšák.
Po mně přijde ještě mnoho dalších.
Takže neexistuje žádný soud…
žádný policejní sbor…
ani žádná armáda,
která by obrátila příliv revoluce.
Neexistuje žádný trest, který můžete u soudu vyslovit,
žádný zákon, který může vláda schválit,
co by zabil vůli lidu.
Protože my budeme bojovat.
Budeme dál bojovat,
dokud všichni naši lidé nebudou svobodní.
A možná dokážeme osvobodit i vás od vás samotných.
Můžete nás nenávidět,
ponižovat nás,
mučit nás a zabíjet nás,
ale my budeme bojovat.
A budeme svobodní.
Jednoho dne budeme svobodní.
Moc!
- Moc! - Je naše!
Solomone Kaluši Mahlangu…
tímto vás odsuzuji k smrti.
Budete odveden do pretorijské věznice a ke dni,
který bude stanoven, budete usmrcen oběšením.
A konečně Miles Davis řekl:
„Kdyby mi někdo řekl, že mám jen hodinu života,
strávil bych ji škrcením nějakého bělocha.
Udělal bych to hezky pomalu.“
Ale ve své závěrečné hodině říkám tohle:
„Moje krev bude živit strom, který bude plodit svobodu.
Řekněte mým lidem, že je miluji a že v boji musí pokračovat.
Boj pokračuje!“
„MOJE KREV BUDE ŽIVIT STROM, KTERÝ BUDE PLODIT SVOBODU.
ŘEKNĚTE MÝM LIDEM, ŽE JE MILUJI A ŽE V BOJI MUSÍ POKRAČOVAT.
BOJ POKRAČUJE!“
SOLOMON KALUŠI MAHLANGU 6. DUBNA 1979
Po popravě Solomona Kalušiho popravila jihoafrická vláda
na základě zákona o společném záměru mezi lety 1979 až 1989 téměř 2 800 lidí,
v průměru 233 poprav ročně.
S novým uspořádáním byl trest smrti 6. června 1995 zrušen.
V době vydání filmu byl zákon o společném záměru stále v platnosti.
Překlad titulků: Jan Matějka