OHAJO 1995.
Ćao, Nat!
Obe smo naopako. -Kladim se da ćeš ti pasti dole prva.
Ne, ti ćeš. Ne možeš da izdržiš još mnogo.
Rekla sam ti da ćeš pasti dole prva. Rekla sam ti!
Šta sam ti rekla!
Mama!
Šta se desilo?
Pala je na koleno. -Udarila si koleno?
Poljubiću da prođe. Evo. Ne zezaj, malena.
Ustani. Dobro si. Hajde. Ti si hrabra devojčica.
Bol te samo čini jačom.
Zar ne? -Da. -Da? -Vidi!
Šumske zvezde. Da. Znate šta?
To su zapravo svici.
A svetlo koje vidite,
potiče od hemijske reakcije po imenu
bioluminiscencija. Hajde, vreme je za večeru.
Bioguminfencija? -"Bioguminfencija." Tako je.
Večera! Hajde, večera, velika devojko!
Ja hoću makarone i sir. -Hoćeš makarone i sir? Dobro. Ja hoću...
Kavijar i šampanjac. Uzmi salvete.
Uzmi ovo. Hvala. Da li bi donela ranč sos za tatu?
Dobro. -Boranija mi je omiljeno povrće.
Tata je stigao!
Ćao, tata. -Ćao, dušo.
Sve je u redu?
Kako ste provele dan? -Mama me je naučila o svetlećim bubama.
Svetleće bube. -I pala sam i povredila koleno,
ali više ne boli.
Takođe smo videle svice i u zadnjem dvorištu. To mi je bio omiljeni deo
danas. -Ne.
Jelena, viđamo svice svake godine. -Koliko vremena imamo?
Ne znam. Možda jedan sat.
Ne želim da idem.
Ne govori to.
Devojke...
Sećate se kad sam vam rekao da ćemo jednog dana imati veliku avanturu?
Danas je taj dan. -Jupi!
Idemo.
Žao mi je.
Hajde, moramo da požurimo. -Hvala.
Nisam obula cipele. -Nema veze. Ne trebaju ti cipele.
Ali još sam gladna. -Stvarno? Znaš šta? Imam voćne rolnice u autu.
Ne, ostavi to. Čekaj u autu.
Imaš li je? -Da. -To je jedina kopija? -Jedina koja nije izgorela.
Kuda ćemo? -Kući.
Mama, smešna si. Samo što smo izašli iz kuće.
Hoću svoju pesmu.
Zbogom gđice Američka pito
Odvezao sam svoj ševrolet do nasipa ali nasip je bio suv
Dobri stari momci su pili raženi viski
Pevali su, "Ovo će biti dan kad ću umreti"
"Ovo će biti dan kad ću umreti"...
Hajde, Jelena. Požuri, dušo. Idemo. Hajde, Nat. Moramo da idemo.
Moramo da idemo. Hajde, moraš da trčiš.
Hajde. Dušo. -Idi s mamom. -Dobro.
Nat, požuri! -Idem!
Dobro. Pojasevi.
Dobro. -Zašto tata nije u avionu?
Ide on. Ide on, dušo. Ide.
Mama?
Mama!
Trebaš mi ovamo.
Dobro. -Moraš da povučeš udesno.
Mama, imaš krv na sebi. -U redu je, dušo.
Povuci ubrzivač tamo.
Drži to čvrsto. Povući ćeš ručicu nazad na 55 čvorova.
Brojimo zajedno. 45, 50...
Povuci nazad. Možeš ti to! Povuci nazad. Iz sve snage.
KUBA
Dobro.
Ustani, mama. Bol te samo čini jačom, sećaš se?
Crveni Stražar se vraća. -Crveni Stražar se trijumfalno vraća.
Molim vas. Preklinjem vas. Dosta više s tajnim zadacima.
Hoću da se vratim u akciju. Hoću nazad svoje odelo. Hoću opet da ga obučem.
Generale Drejkov, prošle su 3 godine.
Oprosti mi, mama.
Plašim se. -Nemoj nikad da im dozvoliš da ti uzmu srce.
Jesi li je uzeo?
A Nort institut? -Pepeo.
Biće sve u redu. -Kako je Melina?
Preživeće. Jaka je.
Mama? -Tata! -Ja ću rešiti ovo.
Tata! -Jelena! -Tata! -Skloni se od nje!
Ne pipaj je! Pucaću.
Ne dirajte je! Sve ću vas pobiti!
Pucaću. Ne dirajte je.
Dušo.
Moraćeš da mi daš taj pištolj.
Ne želim da se vratim tamo. Hoću da ostanem u Ohaju.
Ne smeš da je vodiš.
Ne smeš. Ima samo šest godina.
Ti si bila još mlađa.
U redu je.
Dođi ovamo.
Bićete dobro.
Znate li zašto će sve biti u redu?
Jer su moje devojčice najčvršće devojčice na svetu.
Pazićete jedna na drugu.
I sve će biti u redu.
Ta ima vatru u sebi.
Kako se ono zvaše?
Nataša.
CRNA UDOVICA
Preveo: Bambula
Ne!
Uklonite defektne.
Onu i nju.
Ne! -Jelena!
Uzmi! Ne!
Ne!
Crvena soba je tvoj dom sada. -Skloni se od mene! Ne!
Špijuni u našim zajednicama.
Preuzeli su lažne identitete, čak su i odgajali porodice...
21 GODINA KASNIJE
Na krovu su, gospodine! -Tim 1 ima čist vidik!
Pokrili smo sve izlaze. -Dobro. Budite na oprezu.
Šaljem alfa četu.
Nataša Romanof krši Sokovijski sporazum.
Napala je kralja Vakande. Nek posluži kao primer.
Da? -Ne radi to. -Šta?
Ne napadaj me. Brukaš se. To očajnički deluje.
Mislio sam da ćeš me pozvati da sklopimo dogovor. Jer s moje tačke gledišta,
federalni begunac je očajan.
S moje tačke gledišta, deluje da bi ti dobro došlo malo odmora.
Koji ti je ovaj, drugi trostruki bajpas? -Ne brini ti za mene.
Imamo Bartona, Vilsona i onog trećeg,
neverovatnog zatvorenika koji se smanjuje.
Rodžers je u bekstvu. Nemaš prijatelje.
Kuda ćeš? -Proživela sam mnogo života pre nego što sam te srela, Ros.
Nije trebalo ovoliko da se mučiš. Završila sam.
Romanof?
Gnezdo je prazno, sekretaru Ros. Njen lokator, gospodine.
MAROKO
Vidim metu. Čekam paket.
Vidim kolateralnu metu.
Pucam na tri. Pet, četiri...
Videla nas je. Meta je aktivirala dim.
Kreće se s paketom. Ostani gore. Ja idem dole.
Oksana.
Ne. Šta sam uradila?
Oslobodi ostale.
Jelena, treba nam izveštaj o stanju.
Nađimo se kod vođe tima.
Generale Drejkov, imamo dezertera.
Dozvola za aktiviranje protokola Taskmaster?
Smešak.
NORVEŠKA
Nakon Sokovijskog sporazuma, love se preostali Osvetnici...
Stiv Rodžers i Nataša Romanof su trenutno u bekstvu.
U mom krevetu si. -Nisam čak ni ispod pokrivača.
Jesi li mi nabavio sve sa spiska?
Imam pasoše, ulazne vize, par lokalnih vozačkih dozvola.
Kombinuješ li ih, trebalo bi da imaš oko 20 identiteta.
Feni Longbotom? -Šta je? -Imaš li 12 godina?
To je stvarno ime. Imamo agregat napolju.
Radi na benzin. Septička jama treba da se isprazni za par nedelja,
ali doći će čovek za to.
Moraćeš da prevezeš svoje smeće u grad. To je 20 minuta kolima.
Osnovni alat sam ti smestio ispod stepenica. -Fino.
Jesi li dobro? -Zašto ne bih bila?
Čujem priče. Nešto o raspadu Osvetnika.
Nema veze. Bolje mi je kad sam sama.
Sigurno? -Da.
Jer mi možeš reći. Tako prijateljstvo funkcioniše.
Znam. Imam prijatelje. -Ljudi koji imaju prijatelje ne zovu mene.
A ja te ne plaćam da brineš.
Kakvo je ovo smeće?
Neka pošta i lične stvari iz sigurne kuće iz Budimpeste. -Budimpešte?
Da. Budimpesta. -Ne, kažemo "Budimpešta." -Budimpesta.
Budimpesta. -Kaže se "Budimpešta." -Svejedno.
Znao sam da se nećeš vraćati tamo, stoga neko drugi živi tamo.
Izvini što si se namučio, rekla bih ti da to baciš.
Ako to ne želiš, baci u đubre.
Niste sportista, g. Bond. Zašto ste prekinuli susret
s mojim ljubimcem pitonom? -Jer sam otkrio da hoće da me zgnječi.
Munrejker 1 programiran za lansiranje... -Sjajno.
Za 2 minuta.
Prilično sam sigurna da Ros nema nadležnost ovde.
I treba da znaš da bolje gađam kad sam besna.
RAZMATRANJE ODBRAMBENIH MERA
PREUSMERITI NA DIREKTNU METU:
BOČICE PRIBAVLJENE
Nisi ovde zbog mene.
Sranje.
BUDIMPEŠTA
Znam da si tamo.
Znam da znaš da sam ovde.
Zašto se onda šunjaš kao da je minsko polje?
Jer ne znam da li mogu da ti verujem. -Zanimljivo, htela sam isto da kažem.
Pričaćemo kao odrasle?
Jesmo li?
Odloži ga pre nego što te nateram. -Ti odloži svoj.
Pazi gde gaziš.
Ostani dole.
Prestani.
Primirje.
Odrasla si.
Ma nemoj.
Morala si da dođeš u Budimpeštu, zar ne?
Došla sam ovde jer sam mislila da ti nećeš.
Ali pošto si ovde, kakav metak napravi ono?
Nisu meci. Strele. -Da.
Ako si mislila da neću doći ovde, zašto si mi poslala ovo?
Donela si ga nazad ovde?
Nisam došla da pokušavam da ti budem prijatelj, ali moraš mi reći šta je ovo.
To je sintetički gas. Protivotrov za hemijsko potčinjavanje.
Gas štiti neurone u mozgu od spoljašnje manipulacije.
A da koristiš jednostavan engleski? -To je protivotrov za kontrolu uma.
Zrelo, nema šta.
Zašto to ne odneseš kod nekog svog prijatelja super-naučnika?
Mogu to da ti objasne. Toni Stark, možda?
Da. Trenutno ne pričamo, stoga... -Sjajno. Savršen tajming.
Gde je Osvetnik kad ti je potreban? -Ne želim da budem ovde.
U bekstvu sam. Mogla sam poginuti zbog tebe. -Šta je trebalo da radim?
Ti si jedina osoba superheroj koju poznajem.
Samo zbog toga sam ti ga poslala.
Stalno sam proveravala vesti,
očekivala sam da vidim Kapetana Ameriku kako uništava Crvenu sobu.
Šta?
Da uništi Crvenu sobu? O čemu pričaš? Godinama ne postoji.
Drejkov je mrtav. Ja sam ga ubila.
Ne veruješ valjda stvarno u to, je li?
Ti stvarno veruješ u to. -Drejkov je mrtav.
Zamalo da uništim ceo grad kako bih došla do njega.
Ako si tako sigurna, onda mi reci šta se desilo. Tačno mi reci.
Postavili smo bombe. -Ko to "vi"? -Klint Barton.
Ubistvo Drejkova je bio poslednji korak u mom dezerterstvu u ŠILD.
Tako jednostavno?
Da, naravno, "jednostavno." Tako bih nazvala rušenje zgrade od 5 spratova
a onda razmenjivanje vatre s mađarskim specijalnim snagama.
Tek nakon 10 dana skrivanja mogli smo da se izvučemo iz Budimpešte.
Jesi li proverila telo? Jesi li potvrdila ubistvo?
Nije bilo tela da se to potvrdi.
Zaboravljaš na Drejkovljevu ćerku.
Kuda ćemo? -Motor! Istočna strana zgrade.
Idu na istok, na krov. -Razumem. Idem za njima.
Imam te!
Ne!
Ne mrdaj. Povređena si.
Daj da ti pomognem.
LIKVIDIRAJ
Ne želim ovo da uradim.
Šta to radiš? -On me tera.
Veruješ li mi sada?
Još koliko ih ima? -Dovoljno.
Koji je tvoj? Crni. Braon sedište.
Gde su mi ključevi?
Kučko.
Kad poželiš.
Da li ste dobro? -Fantastično.
Ne možeš tek tako ukrasti tuđi auto.
Hoćeš li da pojurim za njim i vratim mu ga?
Dobro. Kad god poželiš, molim te. -Začepi.
Imaš li plan ili da nastavim da štitim glavu?
Moj plan je bio da zbrišemo kolima. -To je usran plan.
Nema na čemu.
Sranje. Vraća se.
Stavi pojas. -Izigravaš mi tu majku.
Nataša, ne. Mislim da krvarim.
Ne. Ne sada, veruj mi.
Dobro si? -Da. Sjajan plan.
Sviđa mi se deo gde sam skoro iskrvarila na smrt.
Ovde je udobno. -Barton i ja smo se 2 dana skrivali ovde.
Mora da je bilo zabavno.
Ko je onaj tip? -Drejkovljev specijalni projekat.
Može da oponaša svakoga koga vidi. Kao da se boriš protiv ogledala.
Drejkov ga samo šalje u najprioritetnije misije. -Nema smisla.
Istina retko ima smisla kad izostaviš ključne detalje.
Šta to treba da znači? -Ništa nisi rekla za Drejkovljevu ćerku.
Ti si je ubila. -Morala sam.
Bila mi je potrebna da me odvede do Drejkova.
Treba nam potvrda da je Drejkov u zgradi.
Njegov auto se upravo zaustavlja.
Drejkovljeva ćerka je bila kolateralna šteta.
Bila mi je potrebna da budem sigurna. -Nataša, sve u redu?
Sve u redu.
I evo tebe, nisi tako sigurna. -Trebao mi je izlaz.
Crvena soba je još aktivna. Gde je? -Nemam pojma.
Stalno pomera njenu lokaciju.
I svaka udovica je sedirana prilikom ulaska i izlaska
radi maksimalne bezbednosti.
Teško mi je da poverujem da je mogao ostati sakriven.
Nije pametno napasti Osvetnika ako želiš ostati skriven.
Fora je u imenu. Drejkov te ubije,
jedan od velikih momaka dođe da te osveti. -Stani, ko su veliki momci?
Čisto sumnjam da bog iz svemira mora da uzima brufen nakon borbe.
Šta si mislila, gde sam bila sve ovo vreme?
Mislila sam da si pobegla i da živiš normalnim životom.
I nikad više me nisi kontaktirala?
Iskreno, mislila sam da ne želiš da me vidiš. -Gluposti.
Nisi htela da vučeš sa sobom svoju mlađu sestru,
dok si spasavala svet s kul klincima. -Ti mi nisi bila prava sestra.
A Osvetnici nisu tvoja prava porodica.
Zašto stalno radiš ono? -Šta?
Ono što radiš kad se boriš. U fazonu...
Ovo čudo što izvodiš kad treseš kosom kad se boriš
rukama i kosom. I zauzmeš pozu za borbu.
To je poza za borbu. Prava si pozerka.
Nisam pozerka. -Ne zezaj. To su sjajne poze,
ali deluje da misliš da svi gledaju u tebe, stalno.
Sve vreme koje sam provela pozirajući, pokušavala sam da uradim nešto dobro,
da se iskupim za sav bol i patnju koju smo prouzrokovali.
Pokušavala sam da budem nešto više od obučenog ubice.
Onda si zavaravala samu sebe
jer je bol i patnja svakodnevna i obe smo i dalje obučene ubice.
Samo što ja nisam na naslovnoj strani časopisa.
Ja nisam ubica kojoj se devojčice dive.
Taj gas, protivotrov,
sintetisala je u tajnosti starija udovica iz Melinine generacije.
Bila sam u misiji da ga se dočepam, a ona me je otkrila,
i ja sam ubila udovicu koja me je oslobodila. -Jesi li imala izbora?
Ono što si ti iskusila bilo je psihološko uslovljavanje.
Ja govorim o menjanju moždanih funkcija pomoću hemijskog agensa.
To su dve totalno različite stvari.
U potpunosti si svesna, ali ne znaš koji deo si ti. Ja još nisam siguran.
Samo toliko je ostalo?
To je jedino što može zaustaviti Drejkova i njegovu mrežu udovica.
Svakog dana otima sve više. Decu koju nema ko da zaštiti.
Baš kao i nas kad smo bile male.
Možda jedna od 20 preživi obuku, i postane udovica. Ostale ubije.
Za njega, mi smo samo stvari.
Oružje bez lica koje može da baci. Jer uvek može naći još.
I niko ga i ne traži, zahvaljujući tebi i Alekseju. -Aleksej?
"Tata."
Jesi li ikad potražila svoje roditelje? One prave?
Mama me je ostavila na ulici poput smeća.
A ti?
Uništili su mi izvod iz matične knjige rođenih, pa sam ga ja ponovo osmislila.
Roditelji mi i dalje žive u Ohaju.
Moja sestra se preselila na zapad. -Stvarno?
Ti si nastavnica nauke.
Radiš skraćeno, pogotovo nakon što si rodila sina.
Tvoj muž renovira kuće. -To nije moja priča.
Koja je tvoja priča?
Nikad nisam dozvolila sebi da budem dovoljno sama da razmišljam o tome.
Jesi li ikad poželela da imaš decu?
Ja želim psa.
Kuda ćeš? -Ne znam.
Nemam gde da se vratim, stoga bilo kuda.
Nemoj. -Šta nemoj? -Održaćeš mi superherojski govor,
mogu to da provalim.
Govori nisu moj fah.
To je više bio poziv.
Da odemo u Crvenu sobu i ubijemo Drejkova? -Da.
Iako je nemoguće naći Crvenu sobu
a Drejkov je suviše neuhvatljiv da bude ubijen? -Da.
To zvuči kao puno posla. -Da.
Mada može biti zabavno.
Da.
Videla sam gde je ostavio ključeve. -Gornja fioka, zeleni ormarić.
Ovo je prvi komad odeće koji sam sebi kupila.
To? -Da. Ne sviđa ti se?
Je li to...
Je li to iz prodavnice vojne opreme? -Dobro, ima mnogo džepova.
Ali koristim ih stalno, i napravila sam svoje modifikacije.
Stvarno? -Svejedno. Začepi. Hoću reći, nikad...
Nikad ranije nisam imala kontrolu nad svojim životom, a sad imam.
Hoću da radim neke stvari.
Sviđa mi se tvoj prsluk. -Znala sam.
Znala sam da ti se sviđa. Kul je, zar ne? -Dobar je. Da, sviđa mi se.
I možeš staviti mnogo stvari unutra. Ne bi ni znala.
Stvarno ne znam gde je Crvena soba. Žao mi je. -Znam.
Ali mislim da znam nekoga ko zna. -Stvarno? Koga?
Trebaće nam avion.
Rekla sam da nam treba avion. -Da. Znaš li šta mi nisi dala? Vreme.
Ni novac. Ne ležim ja na avionima. -Mislila sam da si najbolji.
Pravi profesionalac. -Izvini, carice.
Nije ti se svideo besplatan stan i neograničene količine kisela?
Ne daj joj da te iznervira. -Vređa me kad se sumnja u moj profesionalizam.
Obezbedio si mi agregat koji je crkao nakon 6 sati.
I ti? U istom timu ste. -Osetljiv je. Vidim zašto ga držiš uz sebe.
Gde je ostatak?
Evo.
To sam stavila tu pre 5 godina.
Kakva je? -Suva. Baš suva.
Opasno si blizu trenutka kad više neću da ti dajem na recku.
Mogu ti nabavljati stvari, ali ako zbog tebe vlastima privlačim pažnju,
sve moje cene rastu.
Šta to znači? -Tvoj ortak, sekretar Ros,
toliko njuška po mom poslovanju da neki moj kontakti neće da mi se jave.
Ja sam privatni preduzetnik.
Osetljiv si. -Ti si veoma iritantna osoba.
Iskupiću ti se.
To kažeš svaki put.
Imam nuklearnu šifru. Ali eto njega.
Kapetan Amerika! -Amerika.
Konačno, vreme Crvenog Stražara je došlo!
Hvatam mu štit
i licem u lice, to je test snage.
Ne.
Taj tip misli da će me pobediti.
Taj štit koji nosi sa sobom
kao dragoceno ćebence, znate? Koristim ga u svoju korist. Uzimam ga
i guram kroz prozor. I bežim.
Koje godine je to bilo?
Ne znam. Otprilike, '83, '84. Znam.
Kapetan Amerika je još bio zamrznut u ledu tada.
Nazivaš me lažovom, Ursa?
Aleksej Šostakov! Pošta!
Ne.
Aleksej Šostakov! Pošta!
Vidite velikog medveda. Plakaćeš, devojčice?
Čuveni "Crveni Stražar."
Kad budeš odgovarao nazad, reci svojim obožavaocima da koriste više maslaca.
Uzmi! Hajde.
Crveni Stražaru, napred! Truba se oglašava!
Danas je tvoj srećan dan, Aleksej.
Dođi do vrata na južnom zidu.
Šta je s tobom?
Zar ne umeš da čitaš?
Idi levo.
Samo ne pravi scenu.
Crveni Stražar beži!
Napravio si scenu, zar ne?
Šta sada? -Izvući ćemo te odatle.
Idi na gornji nivo.
Mrdni guzicu, super vojniče.
Neće uspeti. -Približi me.
Imaš li bolju ideju?
Nataša.
Kakva pozerka.
Ozbiljno?
Izvinjavam se.
Šta to radiš? Zezaš li me? Nazad!
Obema nam sjajno ide.
Ne.
Dobro. Dosta ovoga.
Ovo bi bio kul način da se umre.
Reci mi da je to dobar znak za nas! -Mrdni guzicu!
Vadi nas odavde!
Stani!
To!
Treba mi mala pomoć ovamo!
Zbogom, drkadžije!
To je bilo uzbudljivo.
Tako sam ponosan na vas devojke. Ne čuješ me?
Dobro.
Zašto agresija? Jesi li dobila?
Nemam menstruaciju, seronjo. Nemam matericu. -Ni jajnike.
Da. To se desi kad ti Crvena soba izvrši prisilnu histerektomiju.
Samo uđu i iščupaju ti sve reproduktivne organe.
Samo uđu tamo i odseku ih.
Sve napolje, pa ne možeš da rađaš. -Dobro. Dobro!
Nemoj biti toliko detaljna i gadna. -Htela sam da pričam
o jajovodima, ali dobro. -Ne.
Mnogo mi znači što ste se vratile po mene.
Ne. Reći ćeš nam kako da dođemo do Crvene sobe.
Vidi ti nju. Pravo na stvar. -Veruj mi, ovo nije zadovoljstvo.
Mala Nataša, indoktrinirana zapadnjačkom ideologijom.
Odabrala sam da odem na zapad i postanem Osvetnik.
Jer su me tretirali kao člana porodice.
Stvarno? Porodica? Gde su sada?
Gde je ta porodica sada? -Reci mi gde je Crvena soba.
Nemam pojma. U redu?
Ne zezaj. Ti i Drejkov ste bili poput... -Drejkov? -Da.
General Drejkov, moj prijatelj? Dao mi je slavu...
Prvi i jedini super vojnik Sovjetskog Saveza.
Mogao sam biti čuveniji od Kapetana Amerike.
Onda me je on zakopao u Ohaju na onoj glupoj misiji. Tri godine!
Tako dosadan, dosadan do bola.
Nemoj da se ljutiš.
Onda me je poslao na doživotnu robiju. Zašto?
Zašto me je poslao... Znate li zašto?
Jer sam možda želeo da pričam o propasti države.
Ili možda mi se nije svidela njegova frizura ili tako nešto
i rekao sam usput nešto za to. Možda sam
želeo da partija izgleda kao partija
a ne kao namćorasta organizacija. Međutim, ne.
Poslao me je na doživotnu robiju. Samo beži i skriva se.
Ja nisam čak ni taj koji, znate...
Ja nisam taj koji mu je ubio ćerku.
Možemo li da ga izbacimo kroz prozor sada?
Treba da sačekamo dok se ne popnemo na veću visinu. -Dobro.
Zašto ne pitate Melinu gde je to?
Stani, mama Melinu? -Mislili smo da je mrtva.
Ne možeš ubiti ubiti tako hitru lisicu. -Šta je?
Ona je bila naučnica, strateg. Ja sam bio sirova snaga.
Ona je direktno radila za Drejkova duže nego ja.
Stani. Kažeš mi da Melina radi za Crvenu sobu trenutno?
Radi na daljinu nadomak Sankt Peterburga.
Nemamo dovoljno goriva do Sankt Peterburga.
Ne, bez brige. Stići ćemo do tamo. -Dobro.
Trebalo je da uzmete super-avion Osvetnika.
Kunem se, ako kaže još nešto,
šutnuću ga u lice. -Nema goreg. -Nataša.
Nataša. Dođi ovamo, hoću nešto da te pitam.
Dođi, važno je. -Šta je?
Da li ti je pričao o meni?
Šta? -Da li ti je pričao o meni? Znaš, razmenjivanje ratnih priča?
Ko? O čemu ti to? -Kapetan Amerika.
Moj veliki neprijatelj u ovom teatru geopolitičkog konflikta.
Mada nije baš ni neprijatelj. Pre će biti savremenik. Meni ravan.
Oduvek sam mislio da postoji veliko međusobno poštovanje...
Stani. Nisi nas video 20 godina
i postavljaćeš mi pitanja o sebi?
Kakva je ovo tenzija?
Jesam li nešto zgrešio?
Je li to ozbiljno pitanje?
Samo sam vas voleo, devojke. Dao sam sve od sebe da uspete
dostići svoj puni potencijal.
I sve je ispalo kako treba. -Sve je ispalo kako treba? -Da. Za vas, da.
Obavili smo svoj zadatak u Ohaju.
Jelena, ti si postala najbolje dete ubica
na svetu. Niko ti nije ravan po pitanju efikasnosti, nemilosrdnosti.
A, Nataša, ti nisi samo špijun, ne rušiš samo režime
i uništavaš carstva iznutra, već si i Osvetnik.
Obe ste ubile toliko mnogo ljudi.
Vaši registri mora da se kupaju u krvi. Neverovatno sam ponosan na vas.
Dobro. Možeš... Ne. Pusti me sada.
Baš smrdiš.
Jesmo li već stigli? -Znaćete kad budemo bili tamo.
Malo udesno.
Pravo. Desno.
Malo udesno. Veoma dobro, dušo moja.
Da, veoma dobro. Da, veoma dobro, dušo moja.
Nazad kući gde je bezbedno. Hajde.
Dušo, kući smo.
Hajde, devojke.
Dobro došli u moj skromni dom. Osećajte se kao kod kuće.
Popijmo piće.
Bez trikova.
Odlažem oružje.
Ima li klopki ovde? Nešto što treba da znamo?
Nisam odgajila svoje devojčice da upadaju u zamke.
Nisi ti nas uopšte odgajala.
Moguće. Ali ako ste smekšale, nisam ja zato kriva.
Pijmo.
Dobro.
I dalje odgovara.
Bože.
Nijednom ga nisam oprala. Dođi da piješ.
Ustanite, radnici spasenja...
Porodica opet zajedno.
Pošto je naša konstrukcija porodice
bila samo proračunata varka koja je trajala 3 godine,
mislim da više ne možemo koristiti taj izraz, je li?
Slažem se. Evo šta će se dogoditi... -Dobro. Onda ponovno okupljanje?
I hoću nešto da kažem odmah na početku.
Nisi ostarila ni dan.
Lepa si i izvajana kao onda na našem lažnom venčanju.
Ti si se udebljao.
Samo što sam izašao iz zatvora. Ja...
Imam mnogo energije. -Molim vas ne radite to.
Evo šta će se desiti. -Nataša, ne pogrbljuj se.
Ne pogrbljujem se. -Da, pogrbljuješ se. -Ne pogrbljujem se.
Bićeš grbava. -Slušaj majku. -Bože, ovo je...
Gore, gore. -Dosta. Svi vi.
Ja nisam ništa rekla. To nije fer. -Evo šta će se desiti... -Ja neću hranu.
Pojedi malo nešto. Jelena, zaboga.
Reci ćeš nam lokaciju Crvene sobe.
Ovo je kao onda kad si im rekao
da mogu ostati do kasno da uhvate Deda Mraza.
Šta? To je bilo zabavno. "Spustio se niz dimnjak, devojčice.
Pazite. Gde je?" Čekale ste ga, a onda kad kolačića više nije bilo,
onda ste videle da je bio tamo. Ne, ne. Šta je? Hoću
da slede svoje snove. -Nije dobro. -Nebo je granica, devojke.
Pronalaženje Drejkova nije fantazija. To je nezavršen posao.
Ne možete pobediti čoveka koji komanduje voljom drugih.
Nisi videla kulminaciju onoga što smo započeli u Americi. Nisi ni ti.
Nataša, uvek se fokusiraj. Dobij ono što želiš.
Uđi.
Da li je ta svinja upravo otvorila vrata? -Jeste.
Dobar momak, Aleksej. Dobar momak.
Dala si svinji moje ime? -Zar ne vidiš sličnost?
Vidite, sedi kao pas.
Čudesno. Gledajte sada. -Meni je to malo uvrnuto.
Prestani da dišeš.
Infiltrirali smo se u Nort institut u Ohaju.
To je bio paravan za naučnike Šilda.
Zapravo, to su bili naučnici Hidre u to vreme.
U kombinaciji s projektom Zimski vojnik,
disecirali su i dekonstruisali ljudski mozak
da stvore prvu i jedinu ćelijsku mapu bazalnih ganglija.
To je bio centar kognicije. Voljno motoričko kretanje, proceduralno učenje.
Nismo krali oružje i tehnologiju.
Ukrali smo ključ za otključavanje slobodne volje.
Šta to radiš? -Objašnjavam da je nauka danas toliko egzaktna,
da subjektu može biti naloženo da ne diše
i da nema drugog izbora nego da posluša.
Dobro, dokazala si svoje. Dosta više.
U redu. Ne brini. Aleksej je mogao preživeti
još 11 sekundi bez kiseonika.
Dobar momak. Sad nazad kući gde je bezbedno.
Idi. Idi nazad kući gde je bezbedno. Dobar momak, Aleksej.
Svet funkcioniše na višem nivou kad je pod kontrolom.
Drejkov je infiltrirao hemijski potčinjene agente širom sveta.
Znaš li na kome ga testira?
Ne. To nije moje odeljenje. -Ne zezaj.
Ne laži ih. -Ne lažem. -Ti si Drejkovljev arhitekta.
Šta sam bila ja? Ako sam ja bila njegov arhitekta, ti si bio njegov partner.
Bio si njegov poslovni partner. -Ne. Bio sam žrtveno jagnje!
Mani me toga... -Prodao mi je ideologiju.
Mani se politike. -Začepi! Ti si idiot.
A ti si kukavica.
Ti si kukavica. Naša porodica nikad nije bila stvarna, pa nemamo šta da sačuvamo.
Idemo dalje. -Nikad porodica?
U svom srcu, ja sam jednostavan čovek.
I mislim da za dvoje ruskih tajnih agenata...
Mislim da smo se sjajno pokazali kao roditelji.
Da, imali smo naređenja, i savršeno smo odigrali svoje uloge.
Koga briga? To nije bilo stvarno. -Šta? -To nije bilo stvarno. Koga briga?
Ne govori to. Molim te ne govori to. Bilo je stvarno.
Za mene je to bilo stvarno. Ti si moja majka.
Bila si mi prava majka. Nešto najbliže majci što sam imala.
Najbolji deo mog života bio je lažan.
I niko od vas mi to nije rekao.
A ti agenti koje ste hemijski potčinili širom sveta?
To sam bila ja.
A ti, ti si se izvukla. Drejkov se postarao da niko ne pobegne.
Reći ćeš nešto?
Ne.
Ne pipaj me.
Jelena. -Ne.
Nisam znala. -U redu. Idem da popričam s njom.
Došla sam ovde jer nisam htela da razgovaram.
Dobro.
Samo ćemo da sedimo.
Kuda ćeš? -Da sama ovo uradim. -Nemoj. Nećeš preživeti.
Kamo sreće da mogu verovati da ti je stalo.
Ali nisi prva majka koja me je napustila.
Ne, ti nisi bila napuštena. Izabrao te je program
koji je procenjivao genetički potencijal kod odojčadi.
Oteta sam? -Mislim da je sklopljen dogovor, tvoja porodica je isplaćena.
Ali tvoja majka nikad nije prestala da te traži.
Ona je bila poput tebe u tom pogledu. Bila je neumorna.
Šta joj se desilo?
Drejkov je naredio da je ubiju.
Njeno postojanje je ugrožavalo tajnost Crvene sobe.
Obično, delovanje jednog radoznalog civila ne bi zahtevalo likvidaciju,
ali, kao što sam rekla, bila je neumorna.
Mislim na nju svakog dana.
Priznala to sebi ili ne, jesam mislila.
Uvek sam smatrala da je najbolje zaboraviti na prošlost.
Zašto si onda sačuvala ovo?
Sećam se ovog dana.
Fotografisali smo Božić, Dan zahvalnosti, Uskrs i letnji raspust
sve u jednom danu.
Različit dekor.
Znala sam da su svi pokloni ispod jelke samo prazne kutije, ali nisam marila.
Htela sam otvorim sve do jedne...
kako bi na trenutak delovalo stvarno. -Prekinimo s tim.
Zašto radiš ovo?
Zašto miš rođen u kavezu trči po onom malenom točku?
Znaš li da sam prošla kroz 4 ciklusa u Crvenoj sobi
pre nego što si rođena? Samo za one zidove znam.
Nikad nisam dobila priliku. -Ali ti nisi miš, Melina.
Samo si rođena u kavezu, ali to nije tvoja krivica.
Reci mi, kako si zadržala svoje srce?
Bol nas samo čini jačim.
Zar nam to nisi rekla?
Ono što si me naučila održalo me je u životu.
Žao mi je, već sam obavestila Crvenu sobu. Stići će ovde svakog trenutka.
Pecam ti ja sa svojim ocem na ledu.
Veoma je hladan dan u toj maloj kolibi. Hladno čak i za Rusiju.
"Drži votku pored vatre," otac bi mi govorio. -Molim te prestani da pričaš.
Molim te sačekaj. -Molim te, ne. Molim te, ne želim da pričam.
Molim te. S razlogom ti ovo pričam, u redu? Veruj mi.
Posežem za ribom.
Gubim ravnotežu. Pljus!
Ruke mi završavaju u reci. Po takvom vremenu, brzo dođe do promrzline.
Moj otac urinira po mojim rukama. -Bože.
Urin ima 35 stepeni celzijusa, i sprečava promrzlinu. -Zašto je to važno?
Znaš, očevi.
Ne. Samo si ispričao koliko ti je bilo dosadno.
Ja sam bila kućni posao, posao koji nisi želeo da radiš. Za mene?
Za mene, ti si bio sve.
Upravo tako. Baš te briga.
Jedino do čega ti je stalo su tvoji glupi slavni dani
kao Grimizni Dinamo, a niko ne želi da sluša o tome.
Crveni Stražar. -Izlazi.
Izlazi!
Ne mogu da se setim
da li sam plakao
Kad sam pročitao o njegovoj nevesti udovici
Nešto me je duboko dirnulo iznutra Dana
kad je muzika umrla
A oni su pevali
Zbogom -Zbogom -Gđice Američka pito
Odvezao sam svoj ševrolet do nasipa ali nasip je bio suv -Bio suv
Dobri stari momci su pili raženi viski
Pevali su, "Ovo će biti dan kad ću umreti"
"Ovo će biti dan kad ću umreti"...
Lezi dole.
Oni misle...
Žao mi je.
Nemojmo da čeka.
Tražim dozvolu za sletanje.
Razumem. Možete sleteti na platformu 5. -Melina?
Slećemo za jedan minut. -Zašto se onda i dalje penjemo?
Sad ćete saznati kako Drejkov ostaje neprimetan svih ovih godina.
CRVENA SOBA
Bože. Vidi ti nju.
Kako je prošlo ponovno okupljanje porodice?
Bilo je užasno. Bili su naporni,
previše emotivni, i željni. -Baš kao nekada?
Jelena Belova. Koja je fora s njom?
Samo je ona bila pogođena onim, zar ne? -Koliko znam, da.
Ti gasovi i protivotrovi su teška gnjavaža.
To je problem. Moraš to da rešiš. -Imam 9 svinja
o kojima treba da se brine u mom odsustvu. -Zabole me za tvoje svinje.
Izvadi joj mozak... Identifikuj slabost.
Ovo je mnogo manje kul način umiranja.
Aleksej.
A Romanof? -Ona je izdajica.
Okrenula je leđa našim ljudima. Svojoj krvi.
Nije imala ništa. Dao sam joj dom. Dao sam joj ljubav.
Stavi u nju tu stvar što radiš. Znaš, hemikalije.
Pretvori je u jednu od tvojih svinja.
Možeš li zamisliti šta mogu uraditi s Osvetnikom pod svojom kontrolom?
Zar ne bi želeo da prvo razgovaraš s njom?
Kad pogledaš u oči dete koje si odgajio,
nijedna maska na svetu ne može sakriti to.
Dobro došla kući.
De, de.
Nemoj da uništiš moju novu igračku.
Nataša.
Ne mogu da nas spasem. Moraš da znaš da mi je žao.
Posvetio sam svoj život cilju. Mislio sam da sam bio veoma hrabar.
Moguće najhrabriji. Ali nisam bio hrabar.
Bio sam kukavica.
Na Kubi,
kad su došli i odveli te od mene...
Nijedan cilj nije vredan toga.
Treba da žrtvuješ sebe samo za nešto...
Kako si to uradila? -Ja sam dizajnirala ove ćelije.
Šta?
Šta? Ogolio sam svoju dušu pred tobom a ti si bila ti sve vreme?
Da, bojim se da je tako. Ali sačekaj, na vezi sam s Jelenom.
Jelena, to sam ja. Mama. Imaš sečivo od 5 cm sakriveno kod struka.
Šta?
Šta ćete da mi radite?
Na desnom kuku.
Održavaj je budnom zbog kranijalnih incizija.
Nisi mogla ranije da mi kažeš? -Ne ljuti se.
Nije bilo vremena. -Devojke, ne čujem vas dobro,
ali, Nataša, moraš nešto da znaš.
Moraš da znaš da mi je žao. Nema više izgovora, u redu?
Dao sam svoj život zbog cilja. Mislio sam da sam hrabar. -Nemaš bubicu.
Šta? -Ne, ne može da te čuje.
Nemaš bubicu. -Zašto ne? -Jer to nije bio deo plana.
Stvarno? Pa koji je bio plan? -Čim uđemo,
aktiviraću svoj lokator a Ros će dotrčati.
Svesna si toga da si i dalje svetski begunac?
Ti poznaješ kompleks. Mora da postoji neki način da se sleti.
Reci im da nas ograniče na nultom nivou.
Čim izađem, mogu aktivirati protokol prizemljivanja,
možemo se spustiti u roku od sat vremena. Problem.
Imam samo jedan komplet bubica. -Daću to Jeleni.
Gde je odneo bočice? -Verovatno dole u hladno skladište.
Drejkov i dalje ima udovice pod svojom kontrolom,
pa ih moraš izložiti ovom protivotrovu. -Da. Naravno. Lako.
Ovo je tvoj plan? -Moj plan je da te ubijem.
Živ sam.
Šta ćemo sada?
Kako mi se zvala majka?
Tamo gde smo je sahranili, bilo je drvo...
S roze cvetovima.
Divno. I bio je spomenik
s njenim imenom uklesanom na njemu. Kako joj beše ime?
"Nepoznata."
Ništa ne osećaš?
Da li si išta osećao kad sam ti ubila ćerku?
Da li su to tvoji duhovi prošlosti?
Zaista?
Hvala, Nataša.
Dala si mi najjače oružje.
Pozdravi se.
Kad je bomba eksplodirala, umalo je ubila moju Antoniju.
Morao sam da stavim čip u zadnji deo njenog vrata. U zadnji deo njenog vrata.
Pogledaj je. Teško ti je da je pogledaš?
Meni jeste. Sve što vidi
može da uradi. Ona je savršeni imitator.
I bori se kao svi tvoji prijatelji.
Može li da me čuje?
Šta?
Hoćeš da učiniš da se oseća bolje?
Hoćeš da joj kažeš da ti je žao?
Trebalo je na to da misliš pre nego što si joj raznela lice.
Ali dosta s ovim sranjem.
Prioni na posao. Imam pacove u podrumu. Idi.
Idi.
To je bila greška. -Zaista?
Upravo si poslao jedinu stvar koja bi me sprečila da te ubijem.
Probaj, onda. Uradi to.
Da li je zakočen?
Ne.
Probaj nožem.
Imaš problem. -Kako me kontrolišeš?
Ne kontrolišem te, Nataša. Još ne.
Ali postoji feromonska blokada.
Miris mojih feromona sprečava te da budeš nasilna prema meni.
Veoma sam uzrujan zbog Meline. Šteta što je moram ubiti.
Ne zezaj. Ako ćemo samo da pritiskamo dugmiće i hakujemo kompjutere...
Da. -Ne znam. Ja nemam šta da radim.
Hoću da lomim nešto. -Zaista?
Ima nešto što možeš da slomiš.
Melina, ako je ovo poslednji put da mi...
Do đavola.
To je bilo odvratno.
Dobro.
PRIZEMLJIVANJE POKRENUTO
PRIZEMLJIVANJE AKTIVIRANO
Znači, ovo je bio taj famozni plan?
Melina je htela da prizemlji Crvenu sobu i preda me vlastima.
Ne, ne.
PRIZEMLJIVANJE OBUSTAVLJENO
Šta sada? I mene ćeš da uključiš u svoje jadno malo lutkarsko pozorište?
Jadno? -Da, kako bi ga ti nazvao?
Ja bih to nazvao... -Kad si poslednji put razgovarao s nekim
koji nije bio prisiljen da priča s tobom?
Pobegla si da se boriš u pogrešnom ratu.
Pravi rat se vodio ovde, među senkama. -Ti se nisi borio među senkama.
Sakrio si se u mraku. -Stvarna moć potiče od nevidljivog uticaja.
Ako niko ne primeti, čemu to onda? Ti si niko i ništa.
Nemaš ništa. -Ima 50 ljudi na ovoj planeti...
Prestani. -Ne govori mi da prestanem!
Ako ti ne kažem kad da prestaneš, kako ćeš znati kad da ućutiš?
Hajde. Misliš da ne mogu da primim udarac?
Do đavola, slab si. -Slab?
Sigurno je lakše biti opak ispred malih bespomoćnih devojčica?
Dosta više.
Ne bi bila toliko puna sebe da znaš razmere onoga što sam izgradio.
Ja posedujem ovaj svet. Ja. -Očajnički želiš da me impresioniraš.
Nema potrebe da te impresioniram. Nema potrebe da ikoga impresioniram.
Ti svetski lideri, ti veliki ljudi, odgovaraju meni i mojim udovicama.
Pogledaj ih.
Te devojke su bile smeće.
Izbačene na ulicu. Ja recikliram smeće.
I dajem im svrhu.
Dajem im život.
Melina, locirala sam bočice.
Imala sam mali problem.
Moraćeš otići do udovica.
Moja mreža udovica mi pomaže da kontrolišem skale moći.
Jedna komanda, tržište nafte i berza se ruše.
Jedna komanda, i četvrtina planete će gladovati.
Moje udovice mogu pokretati i zaustavljati ratove.
Mogu postavljati i rušiti kraljeve.
Kontrolišeš sve to odavde? -A s tobom,
Osvetnikom pod mojom kontrolom,
mogu konačno izaći iz senke
koristeći jedini prirodni resurs kojeg svet ima previše.
Devojke.
Sve to odatle s te male konzole? -Da.
Ovo ti je zabavno? Zašto se smeješ?
Ne shvataj to lično, ali...
Hvala na saradnji.
Čak iako lociraš bazu podataka i navedeš ga da ti pokaže ključ,
nećeš moći da mu ga uzmeš.
Godinama, Drejkov ubacuje feromonsku blokadu u sve udovice, čak i u mene.
Sve dok ga možemo namirisati, nećemo moći da ga povredimo.
Samo ću da zadržim dah. -Nije dovoljno.
To su osnovi nauke. Nataša, da blokiraš receptore u olfaktornom centru,
moraš da prekineš nerv.
Mogu da se pobrinem za to. -Nisi bio dovoljno jak, pa...
Moraću sama da završim to. -Šta ćeš da radiš?
Prekinuću nerv.
Ima pušku!
Melina!
Melina, stani tu!
Baci to dole! -Upravo ono što sam mislila.
Jelena, mala promena plana.
Totalno sam uništila jedan od motora pa će to biti kontrolisan pad.
Fantastično. Idem kod udovica sada.
Ne.
Moramo da idemo.
Nisi toliko pričljiv sada, je li?
Oduzeo si mi detinjstvo.
Oduzeo si mi izbore i probao si da me slomiš.
Ali to nikome više nećeš uraditi.
ODJAVLJIVANJE
Niko neće napustiti ovu sobu dok ona ne bude bila mrtva. Nek pati.
Ja ne želim vas da povredim. Vi ne želite mene da povredite.
Jesi li dobro?
Izgleda da boli. Povući ću na tri, spremna?
Izvini.
Šta da radimo sada?
Idite što dalje odavde. Možete same da odlučujete sada.
Moramo se izvući odavde. -Moramo naći Drejkova. Ideš li?
Odmah ću za tobom.
Stanite! Moram da se vratim!
ZAPOČNITE TRANSFER PODATAKA
ZAVRŠEN TRANSFER PODATAKA
Vidiš li devojke?
Ne!
Moramo da se vratimo.
Izgubili smo kontrolu.
Antonija.
Ne!
Otvoriću vrata. Ti ćeš za mnom.
U redu je.
Znam da si još tamo unutra.
I neću te ostaviti. Dobro.
Jelena!
Ona je na krilu! Hajde! Šta čekate?
Ne radi to! -Bilo je zabavno!
Ne!
Dobro.
Idemo.
Dosta.
Žao mi je.
Mrtav je?
Mrtav je.
Jelena!
Jelena?
Obe smo naopako.
Oprosti mi, sestrice.
Trebalo je da se vratim po tebe. -Ne moraš da govoriš to.
Nema veze. -I za mene je to bilo stvarno.
Hvala.
Svi su dobro? -Ja sam očito povređena.
Imaš nešto da kažeš? -Samo bih zabrljao.
Evo stiže konjica.
Približavamo se meti, gospodine.
Koji je naš plan? -Vi idite. Ja ću ostati.
To je ludilo. Borićemo se. Borićemo se uz tebe.
Ja ću da ih zadržim. -Nataša, borićemo se.
Ne smemo da se razdvajamo. -Tako si tvrdoglava. -Idite. -Bože.
Uostalom, ako može da uspe kod nas četvoro,
možda postoji neka nada i za Osvetnike. Mala.
Ako ideš, treba da uzmeš ovo.
Znam koliko ti se sviđa. -Sranje.
Ima mnogo džepova. -Veoma korisnih džepova.
Infiltrirao je udovice po celom svetu.
Biće potrebno Melini da iskopira formulu,
ali ti treba da im kažeš da je gotovo.
Vratile ste se po nas.
Mi vas ne bismo ostavile.
Hvala.
Čuvaj se, važi?
Bez brige. Mogu ja ovo. -Znam.
Ne brini. Povešćemo je sa sobom.
Hajde. Hajde s nama.
2 NEDELJE KASNIJE
Ima li nekad da ne spavaš?
Bio sam u 6 vremenskih zona za 3 dana zbog tebe.
Stvarno? -Da. -Sklapaš nešto?
Šta si mi nabavio ovog puta, izvrnutu kosilicu?
Vidiš šta ti mogu nabaviti s malo vremena i novca?
Hajde, reci. Hoću da čujem to.
Bilo bi stvarno dobro da čujem to. Stvarno.
Impresionirana sam. -Da.
Oduvek si mi bio dobar prijatelj.
To svaki muškarac želi da čuje. Kuda ćeš?
Zanimljivo. Ceo život sam mislila da nemam porodicu.
Ispostavilo se da imam dve, pa... Jedna od njih je u haosu trenutno.
Izvući ću nekoliko njih iz zatvora
da vidim da li mogu popraviti situaciju.
IMA JOŠ...
Hajde, Feni.
ĆERKA SESTRA
OSVETNIK
Izvini.
Alergična sam na Srednji zapad.
Šta je ova žena uradila, iskreno, ne mogu ni da zamislim.
Ne bi trebalo da me gnjaviš na odmoru, Valentina.
Gnjavim te? Ne. Ovde sam samo da odam poštovanje.
To što si došla ovde čini da izgledaš očajno.
Dobro. -Hoću povišicu.
Da. I ti i ja. Veruj mi, zaradićeš je.
Imam tvoju sledeću metu. Mislila sam da ti je lično dostavim.
Možda bi htela da ti pružim priliku protiv čoveka odgovornog
za smrt tvoje sestre.
Sladak je, zar ne?
Preveo: Bambula