För femton år sedan misslyckades ett vetenskapligt experiment...
vilket gav upphov till en art intelligenta apor...
och dödade huvuddelen av mänskligheten med ett virus känt som simianinfluensa.
En ny apcivilisation ledd av Caesar uppstår.
De kvarvarande människorna försöker samexistera...
då en rebellisk apa, Koba, leder ett våldsamt anfall mot människorna.
Människorna sänder en nödsignal till en militärbas norrut...
där hela återstoden av USA:s armé är samlad.
En hänsynslös överste i specialstyrkorna och hans stridsvana bataljon...
skickas ut för att utplåna aporna.
Caesar har undgått tillfångatagande i två år...
och ryktas nu leda striden...
från en dold bas i skogarna.
Och kriget rasar vidare.
APORNAS PLANET: STRIDEN
APDÖDARE
SOVDAGS FÖR BONZO
UTROTNINGSHOTAD ART
Kapten!
ÅSNA
Är det där en skyttegrav?
Det verkar finnas fler där inne.
Echo 2-6 till högkvarteret.
Överste, vi ser tre stora apor i norra skogen.
En är beväpnad. Och vår åsna hittade just en skyttegrav.
Basen kanske ligger i närheten.
Ja, sir.
Ja, sir, uppfattat. Kom.
Du, åsna.
Preacher.
Ta krypskytten.
Så snart krypskytten är fälld, rensar ni skyttegraven.
-Ja, sir. -Ja, sir.
Eld!
Kom!
Ladda om!
Reträtt! Reträtt!
Överste, hör ni? Överste!
Vem är det?
Preacher, sir! Det är Preacher!
Var är du, soldat? Ge mig din position.
-Jag vet inte! -Vad ser du?
Jag ser ingenting, sir.
Vi miste många mannar, och kaptenen är död, sir.
Lugna ner dig. Du har befälet nu.
Befälet, sir?
Det är visst bara jag kvar.
Ta kontroll.
Jag kommer nog inte att överleva, sir.
Jag beklagar.
Jag beklagar verkligen, sir.
Hör på mig. Döda så många du kan.
Nej! Nej, nej!
Sextiotre döda.
Du är han.
Du är Caesar.
Vi har letat länge efter dig.
Vi hörde att du hade en dold bas. Vi hittade den aldrig.
Några av oss började tro att du var död.
Men överste McCullough sa att du fanns där ute.
-Döda oss, bara. -Håll käften!
Vadå? De är ju djur.
Han kommer att slakta oss.
Jag startade inte det här kriget.
Apan som gjorde det är död.
Han hette Koba.
Jag dödade honom.
Nu strider jag bara...
för att skydda apor.
Jaså?
Den där, då?
Vi har tio likadana till.
Jag känner till de där aporna.
De följer Koba.
De försökte döda mig.
De fruktar vad jag ska göra med dem.
Så nu tjänar de er.
För att överleva.
Jag är inte rädd för dig.
Du borde vara rädd.
Hur länge du tro att skogarna kan skydda dig?
Människorna förgöra dig.
Deras överste har mycket makt.
För dem är han mer än människa.
Han allting.
Han säga: Först Caesar dö...
sen ni alla dö.
Winter! Ta ut den här förrädaren!
Vad ska vi göra med människorna?
Släpper du oss?
Hälsa er överste att ni har sett mig nu...
och att jag har ett budskap till honom.
Ge oss skogarna, så kan det bli slut på dödandet.
Tror du att de ger honom budskapet?
Det är de som är budskapet, Maurice.
Nu ser han att vi inte är vildar.
Förrädaren anföll mig! Han kom undan!
Koba...
hemsöker oss ännu.
Varför insåg jag inte...
att han inte kunde förlåta det människorna gjort mot honom?
Ingen kunde veta hur mycket mörker...
som fanns kvar i honom.
Far!
Välkommen hem, Rocket.
Du ser trött ut.
Det var en lång resa.
Far, vi har hittat något!
Kom.
Mor!
Cornelius...
Det här är din bror!
Titta vem som är här, min son...
Lake...
Här är det, far...
Vi kan börja om... Ett nytt hem.
Vad finns bortom bergen, min son?
Visa dem, Rocket...
En öken!
Resan är lång...
Men därför kommer människorna inte att hitta oss.
Vi måste ge oss av i kväll!
I kväll? Det är omöjligt!
Hur mycket längre kan vi vänta, Lake?
Soldaterna närmar sig!
Winter...
Din son har varit borta, Caesar...
Han vet inte hur svårt vi har haft.
Jag vet att du är rädd...
Det är vi alla...
Men vi planerar ändå...
Ja.
Vi måste hitta en säker väg ut ur skogen.
Ni var bara två.
Men vi är... många.
Vi ska hitta en väg bort härifrån.
Apor tillsammans...
starka.
Stanna här, min son!
Skydda din mor och bror!
Caesar! Vad har hänt?
Hur många patrullerar?
Fem? Sex?
Hämta dem!
Luca, hämta Rocket också.
Lima fyra till kommandot. Överste, har ni...
Rocket!
Vad hände?
Jag hörde hans röst! Översten är här!
Nittionio, målet fällt.
Nittionio, målet fällt. Upprepar. King Kong är död.
Kom igen. Jag kan ta mig ut.
Caesar...
Vi hittar inte Winter!
Han var rädd! Han har nog förrått oss!
Har ni hittat Cornelius än?
Vi letar ännu.
Vi hjälper dem att hitta Caesars son.
Cornelius!
Du är i säkerhet nu.
Lake...
Du älskade min son.
Se efter hans bror tills jag återvänder.
Tänker du inte följa med oss till vårt nya hem?
Nej.
Följ med Lake.
Caesar!
Tänker du förfölja dem?
Inte dem. Honom.
Caesar, du är vår ledare!
Vi kan inte ge oss i väg utan dig!
Ni måste.
Soldaterna är snart tillbaka.
Far!
När jag hittar honom...
kommer alla soldater att jaga mig.
Det ger er en bra chans att ta er ut ur skogen.
Vart ska han ta vägen?
Caesar! Caesar!
Soldaterna flyttar sitt läger hela tiden.
Mina vakter tror sig veta var det är.
Jag ska visa dig.
Du behöver min hjälp!
Nej.
Snälla...
Jag vet hur det är...
att mista en son.
Jag kanske inte klarar mig tillbaka.
Just därför ska jag följa med.
För att se till att du gör det.
Vakterna tror soldater här...
Alltid brinner lägereldar.
Ingen här...
Genomsök området.
Jag ska bara lägga ifrån mig det här.
Vad gör han här ute ensam?
Han kanske har deserterat?
Se er omkring.
Ta med vad ni kan.
Något är på tok med henne.
Hon kan nog inte tala.
Kom.
Hon dör om vi lämnar henne.
Vi kan inte ta med henne, Maurice.
Jag förstår...
Men jag kan inte lämna henne.
EN BRA APA ÄR EN DÖD APA
Hittade du översten?
Nej.
Winter...
ÅSNA
Var är översten?
Han är borta.
Borta?
Han gav sig av i morse...
och tog med sig många soldater.
Fler soldater kommer norrifrån.
Översten kommer att möta dem...
vid gränsen.
Vilken gräns? Varför?
Jag vet inte.
Men resten av oss ger oss i väg i morgon.
Åsnorna tror att soldaterna från norr...
kommer för att göra slut på aporna för gott.
Den där dagen efter slaget på kullen...
Åsnan vi fångade lovade mig att översten skulle skona mitt liv...
Om jag berättade var du gömde dig.
Förlåt mig!
Min son...
min fru...
är döda.
Vad ska vi ta oss till?
Vänta tills soldaterna går...
Följa dem till översten.
Koba!
Apor...
inte döda apor...
Soldaterna ger sig i väg!
De har stannat.
Ta skydd!
Vad skjuter de på?
Jag vet inte.
Varför sköt de dig?
Som hon!
Han kan inte prata!
Han kommer att dö av skadorna.
Luca...
Vart tog soldaterna vägen?
De var på väg till en gräns, sa Winter.
Ja, men åt vilket håll?
Stygg apa!
Stygg apa.
Vem är du?
Vad gör du här?
Han förstår nog inte.
Jag känner inte igen honom.
Han är inte en av oss.
Är du ensam här?
Fryser du?
Fryser.
Jag se flicka, jag tro ni människor.
Men ni apor.
Som jag.
Nej, lägg ner.
Hur länge har du varit här?
Lång tid.
Lång, lång tid.
Hemma.
Förra hemma.
Finns det fler som du?
Fler apor från zoo?
Döda. Alla döda.
Lång tid.
Människor bli sjuka.
Apor bli smarta.
Då människor döda apor.
Men inte mig.
Jag fly.
Du lärde dig tala...
Höra människa...
"Stygg apa!"
Stygg apa.
Nej.
Inte röra.
Den är min.
Det är ingen fara!
Fantastiskt...
Jag har alltid trott att vi var ensamma.
Jag undrar om det finns fler i världen?
Fler apor som vi.
Ät! Ät.
Nya vänner.
Särskild dag.
Var fick du tag i det?
Ond plats.
Jag hitta för länge sedan.
Efter zoo, jag leta efter mat...
Jag hitta människozoo.
Zoo för sjuka.
Höga murar.
Sjuka människor klättra.
Elaka människor döda dem.
Sedan alla bli sjuka.
Alla döda nu för länge sedan.
Länge sedan.
Elaka människor?
Soldater?
Soldater.
Ett övergivet militärläger!
Vid gränsen!
Kanske översten och trupperna är på väg dit?
Är det långt? Kan du ta oss dit?
Människozoo?
Nej. Inte gå tillbaka dit.
Alla döda. Jag komma hit. Mycket tryggt här.
Aldrig gå tillbaka.
Snälla, du måste ta oss dit!
Nej! Nej! Kan inte!
Kan inte. Nej! Nej!
Titta! Titta!
Mer snö. Kan inte gå. Måste stanna.
Ni äta, ni vila.
Stanna här hos mig.
Här, du behålla.
Hon behålla.
Vem är...
barn?
Jag vet inte.
Men hon med er.
Hon har ingen annan.
Jag ser att du titta på henne just nu.
Se ledsen ut.
Du ha barn?
Ett.
Det andra dödades av en människa.
Soldat?
Jag hade barn.
Du tror att du finner honom...
vid människozoot?
Med soldat?
Jag vet inte.
Kanske.
Då...
kanske jag ta dig dit.
Törstig.
Kom, Luca. Vi går närmare.
Håll dem i säkerhet.
Vad gör de?
Jag vet inte.
Vad är det där? En patrull?
Jag ser inga ryttare.
Vänta!
Jag såg dem närma sig!
Den här gången...
kunde jag i alla fall rädda dig.
Caesar...
Det här måste få ett slut...
Vi hinner ansluta oss till de andra aporna...
Vi kan inte vända om nu!
Luca gav sitt liv!
Snälla...
De ska få betala.
Nu...
...låter du som Koba.
Det var ett misstag att ta med er allihop.
Det här är min strid.
Jag ska fullfölja det här ensam.
Gå.
Nu!
Anslut er till de andra.
Vad hände?
De kom från ingenstans...
Anföll oss.
Vi trodde att de skulle döda oss alla...
Men översten stoppade dem!
Hans ögon lyste av galenskap!
Han sa att de ska använda oss innan vi dör!
Och de tog oss alla hit!
Använda er?
De har tvingat oss att arbeta!
Vad...
Vad för slags arbete?
Vänta.
Min lille son. Är han här?
Grant och Lee.
Wellington...
och Napoleon.
Custer...
och Sitting Bull.
Du är nog inte så beläst.
Men det här är ett stort ögonblick.
Var var du?
Vi råkade på din flock. Rena turen.
Jag blev förvånad över att du inte var med dem.
Håll, håll, håll!
Jag hoppas att du inte behöver ångra att du skonade hans liv.
Han är en rätt god skytt.
Har du äntligen kommit för att rädda dina apor?
Jag kom för din skull.
För min skull?
Vilka dödade jag den där kvällen?
Min fru.
Min son.
Jag beklagar.
Det var dig jag ville döda.
Herregud.
Se på dina ögon.
Nästan mänskliga.
Hur visste du att jag var här?
Jag fick höra att du var på väg.
Att fler soldater från norr...
skulle ansluta sig till dig här.
Ansluta sig till mig?
För att göra slut på oss.
För gott.
Vem sa det till dig?
Då så.
Nu går vi.
Far!
Lake...
Förlåt dem.
Vi har utstått mycket.
Far!
Vad har jag gjort?
Bataljon, halt!
Blod!
Får gräset att växa!
Vi!
Får blodet att flöda!
Vi är början!
Och slutet!
BRANDFARLIGT
BÖRJAN OCH SLUTET
Vi har inte fått mat eller vatten sedan vi kom hit.
Varför behöver de en mur?
Hallå!
Hallå! Hallå!
Hallå!
Åsna!
Ta hit honom.
Ska bli, ska bli...
Låt honom vara!
Säg åt dem att fortsätta arbeta.
Aporna behöver mat och vatten.
Säg åt dem.
Ge dem mat...
och vatten.
Fem...
Fyra...
Tre...
Två...
Fort! Fortsätt arbeta!
Häng upp honom, åsna.
Ond plats.
Ond, ond plats.
Vad ser du?
Måste rädda dem!
Men hur?
Måste tänka!
Vad skulle Caesar göra?
Åh nej!
Varför så små?
Vad lovade översten dig?
Tror du verkligen att han låter dig leva...
när vi är döda?
Du låter dem kalla dig "åsna".
Du är en apa.
Översten vill prata med dig.
Om du stör arbetet igen...
så börjar jag slakta aporna, en i taget.
Förstått? Jag behöver den där muren.
Aporna behöver mat och vatten.
De ska få mat och vatten när arbetet är gjort.
Ge aporna mat och vatten...
annars orkar de inte jobba färdigt.
Värst vad du är känslig.
Vad får dig att tro att du kan ställa några krav?
Då går vi.
Soldaterna som är på väg hit...
kommer inte för att ansluta sig till dig, eller hur?
Jag såg män utanför muren, som förberedde sig för strid.
De sa att du var smart...
men det där är imponerande.
Nej.
De kommer inte för att ansluta sig till mig.
Är de mot dig?
De fruktar mig.
Varför?
För att du dödar dina egna?
Vi fann kroppar.
Det var något på tok...
med de här människorna.
Jösses, du är verkligen imponerande.
Vilken kärnfull beskrivning.
Du måste väl hata mig.
Jag anser att du saknar barmhärtighet.
Du kom hit för att döda mig.
Tänkte du visa mig barmhärtighet?
Jag visade dig barmhärtighet...
när jag skonade dina mannar.
Jag erbjöd dig fred...
och du dödade min familj.
Barmhärtighet.
Hur skulle det gå för oss om vi visade er barmhärtighet?
Ni är mycket starkare än vi.
Ni är smarta som tusan.
Oavsett vad du säger, så skulle ni ta över till slut.
Det är naturens lag.
Det ironiska är att vi skapade er.
Vi försökte trotsa naturen och få den att lyda oss.
Naturen har straffat oss för vårt övermod...
ända sedan dess.
För tio månader sedan lät jag spaningsgrupper söka efter din bas.
Min egen son var soldat i en av enheterna.
En dag slutade han plötsligt att tala.
Han blev primitiv, som ett djur.
De kontaktade mig och sa att han troligen hade mist förståndet.
Att kriget blev för mycket för honom.
Sedan slutade mannen som vårdade honom också att tala.
Sjukvårdaren hade en teori innan han slutade tala...
att viruset som nästan hade utplånat oss...
det virus som varenda mänsklig överlevande fortfarande bär...
plötsligt hade förändrats.
Muterat.
Och om det spred sig...
skulle det förgöra mänskligheten för gott den här gången.
Inte genom att döda oss...
utan genom att beröva oss det som gör oss till människor.
Vår talförmåga, vårt högre tänkande...
Vi skulle förvandlas till djur.
Du talar om barmhärtighet.
Vad skulle du själv ha gjort?
Det var ett ögonblick av klarsyn för mig.
Jag insåg...
att jag skulle bli tvungen att offra min ende son...
för att mänskligheten skulle kunna räddas.
Jag höll pistolen i handen...
väldigt länge.
Jag riktade den mot mitt enda barn.
Han såg på mig...
med tillit i ögonen.
Till och med i hans primitiva blick...
kände jag hans... kärlek.
Jag tryckte av.
Det renade mig.
Nu såg jag klart.
Jag gav order om att döda de andra som var infekterade. Allihop.
Att bränna deras tillhörigheter...
och allt annat som kunde sprida smittan.
Några av mannarna ifrågasatte mitt omdöme.
Jag bad dem att göra det jag hade gjort.
Att offra sina vänner...
sina familjemedlemmar.
De vägrade.
Så jag lät döda dem också.
Andra med barn...
deserterade och flydde in i skogarna.
En av ynkryggarna flydde till mina överordnade norrut.
De försökte övertyga mig om att farsoten gick att behandla medicinskt.
Då insåg jag att de inte hade lärt sig något alls...
av vårt förflutna.
Dödade du dem också?
Vad gjorde jag, Preacher?
Ni högg huvudet av dem, sir.
Utom en som jag skonade...
för att han skulle kunna återvända och överlämna budskapet.
Om de ville frånta mig befälet...
måste de möta mig här...
och göra det själva.
Det här har varit en vapendepå.
Det gjordes om till omflyttningsläger just när krisen började.
Men vapnen finns fortfarande kvar...
inne i berget.
Hur många män...
kommer hit?
Förmodligen hela armén. Men få inga idéer.
Det enda de fruktar mer än mig, är ni apor.
Det här... är ett heligt krig.
Hela mänsklighetens historia har lett fram till den här stunden.
Om vi förlorar...
blir vi de sista av vårt slag.
Det blir apornas planet.
Vi kommer att bli er boskap.
Se på dig.
Du tror att jag är sinnessjuk, eller hur?
Det var inte min avsikt att döda din son.
Men om hans öde var att ärva ert oheliga rike...
är jag glad att jag gjorde det.
Håll! Håll!
Tillbaka! Åsna, håll honom!
Håll!
Så känslosam!
Jag ser hur frustrerad du är.
Du ser inte klart.
Du är arg på mig för något jag gjorde som var en krigshandling.
Men du tar det här alldeles för personligt.
Vad tror du...
att mina mannar hade gjort med aporna om du hade dödat mig?
Eller är det enda viktiga att döda mig?
Soldater överallt!
Hur tar vi oss in?
Måste ta oss in på något sätt...
Måste ta oss in!
In? In?
Nej!
Inte gå in! Inte...
Vänner, vänner!
Nej, inte gå in.
Inte gå in...
Vän! Vän!
Tack, vän.
Du räddade våra liv!
UT UR HELVETET DITÅT
De sjuka människorna...
måste ha flytt hit ner!
Nej! Nej! Nej!
Nej! Inte klättra.
Vad?
Vad du se?
AP-POKALYPS NU
Jag undrar var vi är.
Åh nej, vän!
Nej!
Nej! Nej!
Nej! Kom! Kom!
Kom! Kom tillbaka!
Nej, kom!
Kom! Kom! Kom!
Koba!
Sov.
Du kan inte rädda dem.
Alla apor dö här.
Nej!
Jo.
Anslut dig till mig.
Om han är vid liv i morgon...
ska han jobba som alla andra.
Annars skjuter ni honom.
Kom! Kom, kom.
Hon gå in!
Törstig?
Göm dig!
Fort!
Människorna dödar henne!
Jag vet vad vi ska göra! Gå!
Upp med händerna! Stanna!
-Armarna upp! -Var försiktiga!
Nu går vi!
Armarna upp!
Följ honom ner.
Armarna upp!
Finns det fler där ute?
Genomsök området.
Sätt honom i buren.
Mår du bättre?
Bra.
Då kan vi prata om...
flykt.
Apor tillsammans starka!
Vi är början!
Och slutet!
Han lever än.
Skicka honom till stenbrottet. Ensam.
Vänta lite.
Vad är det här?
Hur kom den dit?
Sätt honom i arbete.
Trettiosju.
Femtiofem.
Trettiosju steg till de vuxnas bur...
Femtiofem till barnen.
Du vet...
Överste skjuter apor...
när muren är färdig.
Hans mur är galenskap.
Den frälser inte honom...
och inte dig heller.
Jag frälser mig själv.
Finns det något kvar av dig att frälsa?
Jag göra.
Går aporna tillbaka till buren?
Du...
är mycket modig.
Modig?
Modig!
Apa?
Jag?
Apa?
Du är...
Nova.
Kom! Kom! Kom och se!
Kom och se!
Kom! Kom och se!
Trettiofyra, trettiofem, trettiosex, trettiosju...
Trettiosju!
Jag göra.
Och nu?
Vad?
Åh nej!
Nej, nej!
Nej, nej, nej...
Okej.
Det här är apan jag berättade om!
Tack.
Stygg apa.
Vad är det för fel?
Vi kan inte gräva längre!
Hela tunneln kommer att översvämmas!
Vi måste, annars når vi inte barnen!
Vi måste fortsätta leta där nere...
Hitta ett annat sätt att nå barnen...
Vi måste iväg nu!
Fler soldater är på väg!
Människorna förgöra varandra!
Och oss!
Vi måste få upp barnen ovan jord!
Hur?
Hallå där!
Era djur!
Vem gjorde det där?
Va?
Vem var det?
Var det du?
Jag älskar dig, min son.
Skynda på.
Fort! Vi måste iväg!
Caesar, vad är det?
Fort, du måste gå.
Utan dig?
Nej...
Maurice hade rätt.
Jag är...
som Koba.
Han kunde inte...
undfly sitt hat.
Och jag kan fortfarande inte undfly mitt.
Skynda på.
Eld!
Överste! Överste!
Var tusan är han?
Ner! Ner! Ner!
Ta skydd! Ta skydd!
Skjut ner den!
Skynda på, åsna. Ladda om!
BÖRJAN OCH SLUTET
BRANDFARLIGT
Överste, är du där?
Slå in dörren.
Åsna!
Granatkastare!
För fan, åsna! Ta hit granatkastaren!
Åh nej! Åh nej!
Bara lugn.
Maurice.
Ni är alla hemma nu.
Aporna är starka.
Med...
eller utan mig.
Sonen...
kommer att veta...
vem...
var...
far.
Och vad...
Caesar...
gjorde...
för oss.
Caesar...
APORNAS PLANET: STRIDEN
Översättning: Bengt-Ove Andersson, Deluxe
Ansvarig utgivare: Hansi Mandoki