МІСТИТЬ ЗОБРАЖЕННЯ ТЮТЮНОВИХ ВИРОБІВ
Енні.
Татусю?
- Тату... - Спи далі.
Я тебе потримаю.
Усе добре.
Це ж я.
Це татусь.
Це я!
БУҐІМЕН
Я...
трохи розсердилася.
І висунула ультиматум.
Ясно.
Я боюся, що вона морочить мені голову.
Чого саме ви боїтеся?
Що вона мене не кохає.
Чого ви боїтеся насправді?
- Бути самотньою. - Так.
Розумію. Бути самотнім страшно.
"Де є страх..."
"Там твоє завдання".
Карл Юнґ усе це розібрав.
Краще закінчимо сьогодні на цьому.
Мені везти дітей у школу.
Минув місяць.
Це їхній перший день після перерви - вони нервують.
Не те, щоб вони вже стояли за дверима...
Почуваюся паскудою.
Це моє лайно - дрібниці порівняно з вашими проблемами.
Ми тут говоримо не про мене.
Після вас.
- Олівці взяла? - Так.
А підручник з математики?
Так.
Чекай, а зуби почистила?
- Так. - Точно?
- Тобі в туалет не треба? - Ні.
Сейді, швидше, ми спізнимося!
Сейді...
Що?
Нічого.
Тобі личить.
Просто накинь куртку, бо ми...
Там холодно.
А якщо я його випадково проковтну?
Вийде з твоїм лайном.
- Ні, не вийде. - Назад.
- Сейді. - Уперед.
Не варто його смикати.
- Вирви. - Не радь їй цього.
- Що? Так. - Не треба...
Не слухай її. Ні, не слухай...
Тягти легенько чи сильно?
- Ні, не слухай... - Сильно.
- Будь ласка, пристебнися. - Гаразд, боже.
Мама б знала, що робити.
Я можу вирвати його сам.
- Хочеш? - Що?
- Давай вирву. - Що?
Зараз я його вирву. Зараз вирву.
СЕРЕДНЯ ШКОЛА МАКДОНОГ, 35
- Усе нормально. - Впораюся.
Гарного дня.
Гей, Сейді.
Співчуваю щодо мами.
Сейді, співчуваю.
Ти повернулася.
Співчуваю.
Привіт, Сейді. Шкода твоєї мами.
Сейді Гарного дня!
Привіт!
Привіт.
Як справи?
Навіть не віриться.
Знаю.
Але з поверненням.
Боже мій.
Як це тупо звучить.
Дякую, що взагалі говориш зі мною.
Усі інші на мене витріщаються, наче в мене якась хвороба.
Ти хвора?
От лайно.
Ні, я...
Та забудь.
Гарна сукня.
На таку треба наважитися.
Вона наче ствердження.
- Так, вона мила. - Дякую.
- Так. - Це мамина.
Це точно гарна ідея?
До чого ти хилиш?
Просто носити її одяг...
Мабуть, так важче відпустити це.
Я не хочу "відпускати".
Ясно. Може, ти не хочеш
- інших лякати? - Нат, припини.
- Я просто... - Не треба.
Я просто хочу допомогти.
Ні, ти просто сучка.
Ні, чекай.
- Пробач, що ти сказала? - Нат...
- Ні, що ти сказала? - Я сказала, що ти сучка.
Ні, Наталі! Не треба...
- Боже мій. - Наталі, що ти накоїла?
Ні, припини.
- Знайти тобі щось перевдягти? - Дайте мені спокій.
- Господи. - З такого не сміються.
- Нат, якого біса? - Що?
Нічого. Ви впораєтеся.
- Будьте терплячим. - Добре.
Ви цим займаєтеся 30 років.
А ми працюємо скільки разом? Два?
- Гаразд. - Гаразд.
Дякую.
Ви впораєтеся.
Побачимося наступного тижня.
Докторе Гарпер?
Чим можу допомогти?
Нам треба поговорити.
Пробачте, я не приймаю без попередньої консультації по телефону.
- Вам треба записатися. - Будь ласка.
Якщо я нікому не розповім, навіть не знаю, що мені робити.
Як вас звати?
Лестер.
Лестер Білінґс.
Радий знайомству, Лестере.
Заходьте. У мене...
У мене вільна година.
- Дякую. - Прошу.
Хочете повісити куртку?
Так вам буде зручніше.
Можете зачинити?
Даруйте?
Двері.
Звісно.
Ви маєте заповнити кілька анкет.
КЛІЄНТ ім'я: Лестер Білінґс
Їх заповнюють усі мої нові клієнти.
Це лише для ведення обліку.
Усе, що ви тут скажете,
суворо конфіденційно.
Ви не проти?
Ви вперше у психіатра?
Почнімо з того, чому ви вирішили до нього звернутися.
Я просто не знав, куди ще йти, я...
До священика не можу, бо не католик.
До адвоката теж не піду, бо не скоїв злочину.
Навіть якщо всі думають, що скоїв.
Навіть якщо всі так думають.
Що саме скоїли?
Убив моїх дітей.
Одного за іншим.
Убив їх усіх.
Я прийшов до вас, бо подумав, що ви можете зрозуміти.
Я читав у газеті про вашу дружину.
Про автокатастрофу.
І вам відомо, як це -
утратити того, кого так любиш.
Що ви казали про ваших дітей?
Що з ними сталося?
Ну, наша перша...
Наша дівчинка померла
від синдрому раптової дитячої смерті.
Співчуваю вам.
Не можу навіть уявити, як вам було важко.
У вас є діти.
Тож ви можете уявити.
Ще двоє моїх дітей померли впродовж року після першої
одне за одним.
Теж від природних причин?
Нічого природного в цьому немає.
Воно висмоктало з них життя.
Навіть якщо перша померла випадково...
ми все одно були вразливі.
Вразливі?
До чого?
Не знаю точно.
Я його побачив мигцем лише раз.
Перш ніж шия Енні зламалася.
Перед смертю мої діти...
Я думав, у них просто розігралася уява.
Моя старша намагалася його намалювати.
І що воно таке?
Це те, що приходить по ваших дітей, коли ви не звертаєте уваги.
Пробачте.
Ви не проти, якщо я відійду?
Мені треба до вбиральні.
Ви ж мені вірите?
Так, звісно.
Я зараз повернуся.
Вибачте.
Так, це доктор Вільям Гарпер.
У мене в офісі зараз чоловік, і йому зле.
Гадаю, він небезпечний.
Відправити до вас машину?
Ви ще там?
Пане, ви ще там?
Так.
Назвете ваше ім'я?
Так, Вільям Гарпер.
Він прийшов просто з вулиці.
- Ви його раніше бачили? - Ні.
- Тож ви не знаєте, хто він? - Ні.
Ні, лише я. Я сам у будинку.
Тату?
- З тобою все добре? - Так.
Гаразд. Послухай мене.
Слухай, у будинку чоловік.
- Яка гидота. - Скажи?
Гадаю, він сьогодні випаде.
Гей, дивіться!
Це дім Соєр?
Я бачу мертве тіло.
Що під білим простирадлом? Там поліцейські...
От чорт!
Твій тато ж не помер?
Я мав би викликати вас одразу, щойно він до мене зайшов.
Ні, він...
Він здавався хворим.
Він показав мені газету й малюнок його дочки.
На його руках не було крові чи чогось подібного.
Він усе говорив про...
тіньове чудовисько.
Тіньове чудовисько?
Він вважав, що воно вбило його дітей.
Я таке вже бачив.
Іноді краще мати те,
що можна звинуватити,
ніж визнати, що це сталося без причини.
Гей.
Усе добре.
Я не вірю, що хтось отак без причини втратив трьох дітей.
Що відбувається?
Гадаєте, він їх убив?
Йому зірвало дах від провини.
Або від страху попастися.
Ви впевнені, що це було самогубство?
Люба, я розберуся.
Соєр.
Сейді, відведи Соєр до її кімнати.
- Будь ласка. - Не переживайте.
Усе добре, хай говорить.
Тобто, чи ми впевнені?
Перш ніж я відчинила комірчину,
я чула шум.
Здавалося, там бійка.
Повішення дорослого в комірчині могло викликати сильний шум.
Його ти й чула.
Не переймайся через того чоловіка, добре?
Якщо тобі страшно, ти знаєш, де мене знайти.
- Ти втомилася? - Ні.
Уже пізно, нам час лягати спати.
Гаразд?
Ось так.
Не знаю, як ти спиш з усім цим світлом.
Запросто. Ось так.
Логічно.
Гаразд, люба.
Гарних снів.
Що таке?
Ти дивився під ліжком?
Ні, зараз подивлюся.
Там порядок.
А в комірчині?
Нічого не бачу.
Можеш перевірити?
Звісно.
І знаєш, я закладуся,
що там нічого немає.
Якщо там нічого немає, я дам тобі долар.
П'ять доларів.
Гаразд.
П'ять доларів.
Ти добре торгуєшся. Випросила.
Давай.
Ні. Тату.
Гаразд, я сходжу. Подивимось.
Вітаю, ти збагатилася на п'ять доларів.
Ти впевнений?
Впевнений.
Усе, перевірку на монстрів виконано.
На добраніч.
Побачимося вранці.
Я на вулиці. Мама.
Хто завтра прийде?
Де ти? Мамо?
15.37.
Сейді, я прийшов подивитися, як ти.
Гей.
Привіт.
Усе нормально?
Не знаю, чому це сталося на додачу до всього іншого.
Тобі це нагадало, як померла мама?
Тобі тоді довелося говорити з купою поліцейських?
Ні.
Ти про це не розповідаєш.
Я не був на місці аварії.
Тож не мусив ні з ким говорити.
Я просто...
Не віриться, що це правда.
Мені все здається, що вона зайде в ці двері
із чаєм з кардамоном, який так гівняно пахне.
Знаєш, я ж навіть...
не попрощалася.
Відколи вона померла, я відчуваю
наче тягар тут.
Додаткову вагу.
Це як...
Ти завтра йдеш до докторки Веллер?
Так.
Розкажи їй про це.
Я намагалася розповісти тобі.
Так.
День був важкий.
Нам уже час лягати.
Побачимося вранці.
Гарних снів.
...кого особливо любили.
Зосередьтеся на полум'ї і голосно промовте:
"Духу, якщо ти сьогодні тут,
схили полум'я вліво".
Тепер подумайте про дорогу вам людину, з якою хочете встановити зв'язок.
Уявіть її, зобразіть у своїй свідомості.
Подумайте про те...
Про те, що ви до неї відчуваєте.
Як вона виглядає.
Викличте сильні спогади про неї.
Уявіть її обличчя.
Як ви з нею почуваєтеся.
Дорогі нам люди завжди з нами.
Якщо ти там, нахили полум'я...
- вліво. - Сейді?
Гей.
Не спиться?
Соєр?
У мене щось у кімнаті.
Соєр, тобі наснився кошмар.
Боже.
У тебе кров.
Я впала з ліжка.
Скажи "а".
Я знайшла винуватця.
Час цьому хлопчині вийти.
Так робила мама, коли мій зуб не хотів випадати сам.
Казала, у нашій сім'ї глибоке коріння.
Не любимо відпускати речі.
Тож я порахую до трьох
і гримну дверима.
На три чи після трьох?
На три, добре?
Гаразд.
- Один, два... - Чекай!
Можна цього не робити...
Пробач мені!
Ти сказала, на три!
Я не знаю, що сталося.
Гей.
Ту-ра-лу-ра-лу-ра
Ту-ра-лу-ра-лі
Ту-ра-лу-ра-лу-ра
Тихо, дівчинко, не плач
Ту-ра-лу-ра-лу-ра
Ту-ра-лу-ра
Ту-ра
Лу-ра-ра
Ту-ра-лу-ра
Тихо, дівчинко, не плач
Лу-ра-лу-ра-лу-ра
Тихо, дівчинко, не плач
Як думаєте, що стає з людьми після смерті?
Сейді, про що ти?
Чи потрапляють вони в рай?
Ні, я не про це.
Тобі цікаво, чи ваша мама досі тут?
Це може здатися трохи дивним, але...
та коли помер мій батько,
мені іноді здавалося, що я його відчуваю,
наче він на мене дивиться.
Якщо зосередишся,
можливо, теж почнеш відчувати маму.
А інші речі?
Які інші речі?
Я не знаю.
Його важко побачити. Це наче...
темна річ.
Он як.
Коли ти почала бачити цю темну річ?
Коли помер той чоловік.
Це все пояснює.
Гаразд.
І що воно таке?
Коли стаються страшні речі, яких ми не розуміємо,
наш мозок намагається заповнити пробіли.
Це як ті страшні монстри, які, тобі здається, ховаються під ліжком.
Але ми над цим попрацюємо.
Добре?
Щоб було не так страшно.
Ми про це говорили того разу.
Коли в нас фобія
або страх чогось,
іноді найкращий вихід -
зустрітися з ними віч-на-віч.
Це ми сьогодні й зробимо.
Це світло буде цілком стабільним, як зараз.
Потім воно почне блимати,
поступово занурюючи кімнату в темряву, доки не стемніє повністю.
Щоб ти побачила, що боятися нема чого.
Добре?
Я готова.
Молодчинка, починаймо.
Не так вже й страшно, правда?
Бачиш? Той самий нудний офіс, що й раніше.
Лише ти, твоя сестра
і я.
Усе добре?
Ні.
Гей.
Усе гаразд.
- Ти майже впоралася. - Я не хочу.
Ні, Соєр, ти витримаєш.
Це не насправді.
У тебе добре виходить.
Це не насправді.
Молодець.
Це не насправді. Це твоя уява.
Пам'ятай: боятися нема чого.
Це лише твоя уява.
Це не насправді. Ти впораєшся.
Уже майже все.
Це не насправді.
Гей!
Це була лише твоя уява.
Ти впоралася.
Соєр, усе добре.
- Усе нормально. - Не хвилюйся.
- Усе добре. - Так.
Більше цього робити не треба.
Це не просто страх темряви.
Тепер вона каже, що бачить чудовиськ.
Так, я чув про чудовисько.
Ми про нього говорили.
Тепер вони хочуть говорити з вами.
Гадаю, на наступній зустрічі було б добре.
Так, я знаю.
Мені здається, час поки недоречний, але зрештою я приєднаюся.
Треба поговорити про вашу дружину.
Ти ж мені віриш,
так?
Так.
Я це контролюю. Дуже дякую.
Вілле, ви не можете уникати розмов про неї вічно.
Дівчата, готові? Ходімо.
КОНСУЛЬТАЦІЙНА 1
Пробачте мені.
Я не мав пускати того чоловіка в дім.
Лестер Білінґс Пошук у Google
Підозрюваний у вбивстві трьох своїх дітей чинить самогубство
Лестер Білінґс | Facebook
Лестер Білінґс
У тебе все гаразд?
Не зовсім.
Спробуй заснути.
Пробую не померти, дякую.
Це лише твоя уява.
Це не насправді.
Сейді?
Повне ім'я: Лестер Білінґс Адреса: Оук-драйв, 217
Записи
Їх заповнюють усі мої нові клієнти, це лише для ведення обліку.
Сейді?
Це не насправді.
Ще двоє моїх дітей померли впродовж року після першої
одне за одним.
Навіть якщо перша померла випадково...
ми все одно були вразливі.
Вразливі?
До чого?
Я його побачив мигцем лише раз.
Перш ніж шия Енні зламалася.
Перед смертю мої діти...
Я думав, у них просто розігралася уява.
Моя старша намагалася його намалювати.
Ту-ра-лу-ра-лу-ра
Ту-ра-лу-ра-лі
Ту-ра-лу-ра-лу
Тихо, дівчинко, не плач
Сейді, я знаю, що це ти.
Соєр!
І що воно таке?
Це те, що приходить по ваших дітей, коли ви не звертаєте уваги.
Ви ж мені вірите?
Так, звісно.
Ні!
Ні.
Ні!
Пробач, Енні.
Пробач, Скотте. Я вам не вірив.
Я вам не вірив.
Пробач мені, Софі.
Мені так шкода.
Заберися від мене. Забирайся...
Забирайся!
Чорт!
ПРИВІТ
- Гей! Ти чого? - Який дурний розіграш!
Як ти це робиш голосом?
Про що ти?
- Соєр, це була не я! - Брехуха!
- Соєр! - Брехуха!
Це та темна річ, яку ти бачиш?
Так.
Вона справжня?
Я не знаю.
Але з'ясую.
Я просто...
Так, то дурниці, не думаю...
- Але було добре. - Мені нічого одягти.
Але коли я про це думаю...
Увага, драма.
Легше - вона втратила маму.
Я не бачила тата вже рік, і мені якось по...
Ми можемо поговорити?
Так, звісно.
Наодинці.
Гаразд.
Що з нею таке?
Розважайтеся.
Який далі урок?
Вибач за той раз. Це...
- Хочеш загладити провину? - Звісно.
Що скажеш.
Можеш підвезти?
БІЛІНҐС 217
УБИВЦІ
Це точно потрібне місце?
Зачекай тут.
Ти хоч туди не підеш?
Сейді?
Сейді!
Агов?
Є хто вдома?
Що?
Ти купуєш наркоту, чи що?
Ні. Що...
Я не купую наркоту.
Знаю, тобі останнім часом дуже важко, але я...
Я дивлюся, чи тут хтось живе.
Сподіваюся, ні.
Бо це було б найсумніше, що я бачила.
Що це за місце?
Сейді, що таке?
Секунду.
Треба поговорити 266-023-7752
Я вже йду.
Сейді, що відбувається?
Там хтось є?
Агов?
Тут хтось є?
2.49 Голос Лестера
Ти сюди прийшла на спір?
Насміхаєтеся над нашим нещастям?
Сувенір захотіла?
Ні.
Я Сейді.
Сейді Гарпер.
Ваш чоловік, Лестер, приходив до мого тата.
Я просто...
Я хотіла спитати про...
- Що? - Про цю річ.
Де ти це взяла?
Я хочу знати, що воно.
Молися, щоб не дізналася.
Забирайся, поки не постраждала.
Моя сестра це бачила.
Ох, Лесе, що ж ти наробив?
Певно, уже й до тебе причепилося.
Воно полює на нещасних і вразливих.
Усюди переслідує.
До тих пір, поки вас не стане.
Це сталося з вашими дітьми?
Вони його називали...
"Бабай".
Ага, я на них теж так дивилася.
Наче вони божевільні.
Я дорого заплатила за знання, що помилялася.
Воно любить грати зі своєю їжею.
Лякає їх до смерті.
Воно навіть говорить як вони.
Наче кляте відлуння.
Йому потрібна темрява, щоб ховатися.
Вогонь був першим, що використовували люди, щоб бачити вночі.
Воно існує так довго?
Гадаю, воно існувало вічно.
Не рухайся.
Воно позаду тебе.
Не повертайся.
Лишайся на світлі.
І стій цілком
спокійно.
Я тебе бачу, вилупку!
Сейді! Це що, був постріл?
- Сейді! З тобою все добре? - Нормально.
Там божевільне стерво.
Сейді...
Забираймося звідси.
Сейді?
Що з тобою сталося?
- Соєр, я зараз не можу. - Сейді?
Чекай, що сталося?
Соєр, дай мені спокій.
Сейді, ти його бачила?
Чудовиськ не існує.
Подорослішай!
Сейді!
Соєр, я серйозно!
Я маю побути сама...
Я казала, що це насправді.
Що ти робиш?
Де все?
Нам не варто лишати її речі лежати.
Не дивно, що Соєр бачить привиди.
Як ти міг, навіть не спитавши?
- Іноді я маю робити таке... - Викинеш усі її речі?
- ...ти не зрозумієш. - Байдуже на мене?
Я цього не казав.
- Не перекручуй. - Ти так чиниш!
Ти не звертаєш уваги на те, що я кажу!
Наче тобі вже наплювати...
- ...на маму. - Ти не знаєш, як я почуваюся!
То розкажи!
Твоя правда. Пробач.
Я не мав цього робити, не спитавши тебе.
Лиши собі що хочеш.
А якщо я хочу лишити все?
Тоді лишимо все.
Тільки віднеси в підвал.
ХУДОЖНЄ ПРИЛАДДЯ
ЗБЕРЕГТИ
ТКАНИНА ЗБЕРЕГТИ
ОСОБИСТІ РЕЧІ
SONY СИСТЕМА InfoLITHIUM
Рал-ту-ра-лу-ра-лі
Ту-ра-лу-ра-лу-рал
Тихо, дівчинко, не плач
Ти з матусею заспівай
Стару ірландську пісеньку
Я б усе віддала
Щоб почути цю пісеньку
Чарівно, продовжуй.
Брехун.
Їй подобається.
Ти обманюєш.
У мене жахливий голос.
Мамо...
якщо ти тут,
нахили полум'я вліво.
Прошу.
Мені потрібна твоя допомога.
У мене жахливий голос.
Ра-лу-ра-лу-рал
Ту-ра-лу-ра-лі
Ту-ра-лу-ра-лу-рал
Сейді.
Хто це?
Привіт.
Це татко?
Привіт.
Буп.
Нічого, що я тут зайнята?
Ти ж не пісяєш.
І я не раз бачила, як ти пісяла.
Що з тобою?
- Нічого. - Та облиш.
Той будинок, постріл.
Важко пояснити.
Мабуть, я втрачаю глузд.
Що ти робиш?
Я не відчеплюся, доки не розповіси.
Я ж твоя найкраща подруга.
Була найкращою подругою.
Тепер у тебе крутіші подруги.
Це неправда.
Вони й твої подруги.
Коли ми востаннє кудись ходили?
На похорон твоєї мами.
Це не рахується.
То давай сходимо.
Ми можемо прийти гуртом на вихідних.
Я не хочу вечірки з жалю.
Це не вечірка з жалю.
Це не так.
Не буде.
Не знаю, із чим ти там борешся,
але ти не мусиш робити це сама.
Ну ж бо.
Давай.
Так!
Для твоєї сестри це важлива ніч.
Якщо побачиш чудовиськ, приходь спочатку до мене.
Хай вона цю ніч відпочине.
Ти не проти?
Пустиш мене спати у твоєму ліжку?
Пущу, якщо припиниш їсти сир,
бо всю ніч пукатимеш.
Давай укладемо угоду.
Сьогодні гратимеш у PlayStation скільки тобі заманеться.
Обмеження не діятимуть.
Хай лише вона гарно проведе вечір.
Угода?
Угода.
- Угода. Давай сюди сир. - Чекай.
На що закладаєтеся?
Ми не закладаємося.
А домовляємося сьогодні не заважати. Так?
Чорт, це вони.
Нормально виглядаю?
Ти виглядаєш
чудово.
Ти виглядаєш так, наче збираєшся забути про всі проблеми.
"Книга джунглів".
Пам'ятаєш? Тобі подобалося. Ми ще під неї танцювали.
Лише потрібне
Нічого не кажи, гаразд?
Гей! Привіт!
Є ще щось випити?
Інша газованка?
Ні, алкоголь.
Вибач, мій тато не дуже п'є, тому...
Це ти так думаєш.
Нат.
Ні, у мене дещо є.
Справжні наркотики.
Що?
Гаразд.
Круто.
Справжні наркотики.
Відколи ти куриш?
Це мамині.
От лайно.
Але все нормально.
Навряд чи вона по них прийде.
Ти впевнена?
Так.
Мабуть, рідина скінчилася.
Дай мені.
Дилетанти.
Ось.
Тепер ти.
На згадку про маму.
Дякую.
Що, порвала плівку, га?
Як це мило.
Усе гаразд?
Дати тобі води?
Усе гаразд.
- Точно? - Боже. Так.
Гадаю, тобі варто...
Точно все нормально?
- Принести води? - Глибоко вдихни.
Боже. Тебе знудило?
- Ти як? - Усе нормально.
- Точно? - Так, порядок.
Класно.
Боже мій, дівчата!
Скажи "сир"!
Ну ж бо, не треба.
Що ти робиш?
Я навіть не записувала.
З тобою точно все гаразд?
Нормально.
Мені варто виблювати.
Я з'їла забагато піци.
Ні, це трава. Її нудить.
Гей, а це не та комірчина, де повісився той чоловік?
Ні, то було в комірчині маминої майстерні.
Покажеш нам?
Оце була б чума.
Скажіть?
На чому він висів?
Він був підвішений на...
- Що ти робиш? Що ти... - Нат, ні. Боже.
Це експозиційна терапія.
- Не треба! - Дівчата!
- Припиніть! - Боже.
Це не смішно!
Та нічого страшного. Заспокойся.
У мене жахливий голос.
Будь ласка!
Боже, з тобою все добре?
- Гей, Сейді. - Що сталося?
Ти як? Там щось було?
Там щось було?
Ні, вона вас накручує.
- Боже, Сейді... - Та що з тобою?
- ...не відчинялися! - Психічка!
Присягаюся, ми всі пробували.
Ти брехуха!
- Тримай свої руки... - А ти ненормальна!
Тут з нас усіх тебе любить лише Бетані.
- Повна шизофренічка! - Боже.
- Божевільна! - Усе нормально?
- Що таке, дівчата? - Ні!
Ваша дочка шизанута.
Вона мене дістала.
Ти з нею більше не туситимеш.
Вона ж не зробила нічого такого...
- Вона дала мені ляпаса! - Подруго, ти як, тримаєшся?
Вона нічого не зробила...
Соєр.
Соєр. Гей!
Соєр!
Ну ж бо! Соєр!
Ідіть!
Гей.
Рятувальників!
Соєр!
Усе добре.
Воно хотіло мене вбити.
- Я знаю. Теж бачила. - Я ховалася.
Я тобі вірю.
Що?
Я тобі вірю.
Пробач, що не вірила.
Де тато?
Пішов поговорити з лікарем, але я його знайду.
Ми поїдемо додому.
Ні. Не йди.
- Ні. - Прошу, не йди.
Я скоро повернуся, добре?
Алло?
Привіт, це Ріта Білінґс.
Дружина Лестера.
Чого вам?
Я дізналася, як його позбутися.
Як?
Потрібна твоя допомога. Приїдь.
Покінчимо з ним сьогодні.
Сейді?
Сейді...
Тату?
Привіт.
Що ти робиш?
Нічого.
Повертайся до сестри.
Я зараз прийду.
Не треба розповідати про "нічого".
Сюди привезли маму після аварії.
А тепер Соєр.
Це все я винен.
Я не допоміг це пропрацювати,
тож тепер у неї
ці прояви.
Тату, годі. Це не прояви.
Тоді що?
Що це?
Воно справжнє.
Сьогодні я щось бачила.
У комірчині.
На що воно схоже?
- Чи воно... - Там було дуже темно.
Я не знаю.
Я поставлю тобі питання.
Тільки не злися.
Що?
Ти була обдовбана?
Від тебе пахне травою.
Чудовисько в комірчині?
Знаєш, не зважай.
- Ти ніколи не слухаєш. - Чекай.
Сейді, ти куди?
Розв'язувати проблему. Хтось же має.
Викликає Тато
Я не знала, чи ти прийдеш.
Довелося.
Сьогодні воно намагалося вбити мою сестру.
Мабуть, воно зголодніло.
Час майже сплив.
Якщо його притягує слабкість, треба показати йому силу.
Гей.
Обережно.
Тут розтяжки.
Не хочу, щоб тобі відірвало голову.
Зазвичай такими відлякують ведмедів, коли розбивають табір,
але тоді не заряджають бойовими набоями.
Гадаєте, ви його вб'єте?
Є лише один спосіб дізнатися.
Ні!
Вибач!
Я мала його чимось приманити!
Ні!
- Я не дам тебе скривдити. - Ні!
Довірся мені.
Сейді.
Я ж казала, його можна вбити.
Сейді!
Сейді, допоможи!
Допоможи мені!
Сейді...
Тату?
Де ти була?
Ми їздили тебе шукати.
Ви вдома?
Щойно повернулися. А що?
Слухай мене, повертайтеся в машину.
Їдьте туди, де світло й багато людей.
Забирайтеся звідти...
- поки воно не повернулося. - Заспокойся.
Тату, послухай мене.
Гаразд. Я слухаю.
Їдьте туди, де багато світла й дуже людно.
Тату. Тату?
Боже!
Соєр, це я!
Звідки мені знати, що це справді ти?
Твій шостий день народження святкували в "Чакі Чіз".
Ти з'їла забагато піци
й блювала в яму з м'ячиками.
Боже мій.
Соєр! Усе гаразд? Що сталося?
- Що сталося? - Воно не любить світло.
Де тато?
Воно забрало його туди.
Ми не втратимо ще і його.
Сейді...
що ти робиш?
Куди ти?
Сейді, не кидай мене.
Ти в безпеці.
Я бачила, як воно стікає кров'ю. Його можна вразити.
Можливо, ми його зупинимо.
Соєр!
Соєр, підводься!
Будь ласка, Соєр.
Тихо.
- Ні! - Тату!
Тату!
Соєр!
Соєр?
Соєр? Це я, Сейді.
Поглянь на мене.
Зараз ми звідси підемо.
- Тато. - Дай мені.
Тримай його руку. Змусь підвестися.
- Виводь його. - Не можу.
Ну ж бо, ти зможеш.
Ходімо.
Піднімай його.
Пробачте.
Сейді?
Мамо.
Сейді?
Соєр!
Викуси.
Прощавай.
Майже дійшли.
Ну ж бо.
Я був нажаханий.
Чесно кажучи,
я боявся бути татом.
Я боявся.
Я не знав, чи впораюся.
Чи я був готовий.
У мами все здавалося таким простим.
Її ніщо не бентежило.
А я...
Я думав,
якщо я налажаю, вона все виправить.
А потім...
Раптом її не стало.
Ви мені так її нагадуєте...
Дуже.
Я ніколи не збирався робити такого без вашої мами.
Ні.
Але ми впораємося.
Так.
Згодна?
Який відстій.
Так, бо то хліб, а бейґли - це хліб.
Сейді, затримаєшся на секунду?
Докторко Веллер?
Агов?
Тобі із чимось допомогти?
Усе гаразд?
ЗА ОПОВІДАННЯМ СТІВЕНА КІНГА
БУҐІМЕН
Переклад субтитрів: Ольга Галайда