-=xXSwesubsXx=-
Ursäkta.
Ursäkta. Flytta på er.
Herregud.
Lee's Diner. Jag har fyra skadade. Jag behöver två ambulanser.
Vad har inträffat? Körde nån över dem?
Nej, det var ett slagsmål.
En kille slog ner alla, snabbt som ögat.
Han är kvar.
Han där.
Vänd dig om. Låt mig se dina händer.
Sakta.
Militärt ID.
Utgånget.
Trettioåtta dollar.
Och en tandborste.
Men ingen adress.
Med andra ord, hemlös.
Grov misshandel, ett allvarligt brott i den här staten, herr...
Reacher. Förnamn, Jack. Inget mellannamn.
Du lär få 10 till 20 år när killarna du slog ner är redo att vittna.
Grip honom. Ta honom till häktet.
Två saker kommer att hända de följande 90 sekunderna.
Ursäkta?
Först kommer telefonen där borta att ringa.
Sedan...
ska du bära de här handfängslena på väg mot fängelset.
Det var en fantastisk förutsägelse, mr Reacher.
Det är major Turner...
vid 110:E avdelningen, militärpolisen, Alexandria, Virginia.
Du och dina killar där ute begick ett misstag...
när ni la er verksamhet på mark ägd av USA: S armé.
Vad pratar du om?
Kidnappa illegala invandrare.
Sälja dem.
Militärpoliser är på väg nu.
Själv skulle jag helst bara döda er.
Det bara fortsätter att ringa.
Sheriff Raymond Wood.
Vem fan är du?
Killen du inte räknade med.
Tack.
USA: S armé, 110. Sergeant Leach.
Jag söker Major Turner.
Ett ögonblick.
Det här är Turner.
Major S. Turner?
Det är jag. Vem pratar jag med?
Jack Reacher.
Verkligen. Det var trevligt att äntligen få talas vid.
Tack för ditt tips om sheriffen.
Nej...
jag vill tacka för att ni hjälpte mig i ett knivigt läge.
Är det inte sånt man gör för varandra i armén, major?
F.d. major.
En gång major alltid major.
Varifrån ringer du?
Independence, tror jag.
Du är inte säker.
Det gör inget. Jag rör mycket på mig.
- Jag har hört det. - Vad har du hört mer?
Åh, kom igen. Du är en legend här.
Somliga undrar varför du slutade.
Vi kan väl säga att jag vaknade en morgon och uniformen passade inte.
USA: S armé, 110. Sergeant Leach.
Jack Reacher söker major Turner.
Vänta lite, major.
Reacher.
Gillar du mitt kontor?
Jag sitter här nu.
Det är ett stort hål i skrivbordet.
Folk säger att du gjorde det med nåns huvud.
Är det sant?
Inte min finaste stund.
Har du problem igen?
Jag har hört att du brukar stöta på det.
Eller... leta rätt på det.
Jag tänkte att jag är skyldig dig en middag för det du gjorde.
Det tog ett tag att komma till den slutsatsen.
När kommer du till Washington?
I sinom tid.
Då ska jag inte vänta andlös.
Du säger ingenting.
Jag funderar på om jag gillar dig som person.
- Åt vilket håll lutar det? - Jag tvekar.
Jag vet inte om du klarar mig.
Jag oroar mig inte.
Åh, oroa dig. Bara lite.
Sköt om dig, Reacher.
Jack Reacher söker major Turner.
Major Reacher. Sergeant Leach. Vi har talat på telefon.
Välkommen tillbaka.
Bara Reacher.
Jag är civil nu.
Ja, sir. Jag följer dig upp.
Förlåt. Jag skulle...
Kom in, major.
Sam Morgan. Varsågod, kom in.
Kom in.
Slå dig ner.
Jag har hört mycket om dig.
Jag ville träffa major Turner.
Det blir lite svårt.
Major Turner är fråntagen sitt befäl.
Jag talade med henne nyligen.
Hon är arresterad.
I väntan på krigsrätt.
På vilka grunder?
Spioneri.
Jag sköter hennes tjänst tills en ersättare är utsedd.
Nåt jag kan hjälpa till med?
Nej. Det var ett personligt ärende.
Känner du henne sedan förr?
Nix.
Jag beklagar, major.
F.d. major.
Sir, jag ville varna dig.
- Men? - Beordrad att inte göra det. Översten.
Du kanske borde varna mig nu.
Tala fritt, sergeant.
Major Turner är en bra officer, sir.
Har hon nån försvarare än?
Beordrad att inte dela nån sån information, sir.
Uppfattat.
Följ alltid order, sergeant.
Ren nyfikenhet, vem hade du som instruktör som rekryt?
Sergeant Greene, sir.
Om han skulle få juridiska problem...
skulle du kunna rekommendera en advokat?
Ja. Definitivt.
Jag rekommenderar överste Moorcroft vid Fort Dyer...
där högsäkerhetsfångarna är inlåsta, sir.
Överste?
Du är utsedd till försvarare för major Susan Turner.
Jag är Jack Reacher, tidigare chef för 110:E.
Jag undrade när du skulle dyka upp.
Turner vill att du under inga omständigheter...
ska ges tillstånd till besök.
- Varför skulle hon säga så? - Hon kanske har läst din akt.
"Antiauktoritär, antisocial..."
Anti advokat.
Frånvarande pappa?
Ursäkta?
Här står att du aldrig betalat underhåll.
Jag är inte pappa.
En kvinna som heter Candace Dutton säger annorlunda.
Hon kontaktade armén och sökte ersättning...
för sin dotter, Samantha Dutton. Hon är 15 nu.
- Det är ett misstag. - De brukar vara det.
Mamman är dömd två gånger. Prostitution. Innehav.
Ungen har åkt in och ut på fosterhem hela sitt liv.
- Vad tycker du om det? - Om fosterhem? Tufft liv.
Jag menade ungen.
Jag har inte barn, känner inte Candace Dutton.
Mitt besök gäller major Turner.
Vad har de för bevis?
En hårddisk med hemlig information upphittad hemma hos major Turner.
Hon är gripen för att sälja hemlig information.
Är det allt?
Vad vill du ha, en bild av henne när hon skålar med talibaner?
Vad sa hon till dig?
Kan inte prata med henne förrän imorgon.
Av säkerhetsskäl.
Och du accepterade det?
Var tog du din juristexamen?
Det är möjligt att du har varit en bra advokat, överste.
Men det jag ser...
är en trött stammis som inte vill riskera pensionen.
Tala om när du minns vad uniformen står för.
Tack.
Hur länge ska vi göra det här? Jag är hungrig.
Ha tålamod.
- Vad tror du han äter? - Tyst.
- Ny pistol? - Ja.
Den är fin, får dina händer att se stora ut.
Ja, gillar du stora händer?
Jag sätter den här i ditt fejs om du fortsätter.
- Vart gick han? - Jag vet inte. Han kanske pissar.
Du skulle kolla honom.
Tror du jag har ögon i nacken?
Hur går det?
Nej.
Visa den.
Släng den bak.
Jag vill inte bli förföljd.
På trottoaren tidigare.
Och på torget.
Du är en tjuv.
- Är du polis? - Ser jag ut som en polis?
Knarkpolis kanske.
Känner du många knarkpoliser?
Det är frisyren.
Tack. Jag klippte mig själv.
Så... du letar efter nåt udda.
Vi ses.
Är du Candace Duttons dotter?
- Vad har hon gjort nu? - Inget.
Jag är en gammal vän.
Jaså?
Nåja, hon sysslar inte med sånt längre.
Det var inte så jag menade.
Söker du min mamma så bor jag inte hos henne längre.
Vem bor du med?
Du hade rätt, major.
Jag är trött.
Men jag är inte dum.
Sergeanterna Mirkovich och Cibelli.
För två veckor sedan skickade Turner dem till Afghanistan för en utredning.
De rapporterade dagligen.
För två dagar sedan hittades båda döda nära flygbasen Bagram.
Skjutna på nära håll.
Och nästa dag åker major Turner i fängelse.
Vad vet du om ParaSource?
ParaSource?
Ett privat militärt företag. Hur så?
Jag vet inte hur de är inblandade...
men de har skuggat mig sedan jag kom.
De som dödade Mirkovich och Cibelli ville ha Turner isolerad.
Jag tror de tänker döda henne också.
Vad pratar du om? Vi vet inte om det finns nåt samband.
Vi måste få ut henne.
Jag upprepar, hon vill inte att du lägger dig i.
Gör det nu. Jag ringer i kväll.
Folk ifrågasätter värdet av utvidgade förhörstekniker.
Utvidgade förhörstekniker fungerar inte.
Men tortyr, å andra sidan, fungerar mycket bra.
Kontakten advokat-klient är skyddad sedan början av engelsk rättspraxis.
Det innebär att major Turner i förtroende berättade...
mycket om vad hon fick veta genom sin utredning i Afghanistan.
Hur mycket berättade du för Jack Reacher?
Vi pratade inte om det.
Givetvis gjorde ni det.
Vi pratade i tio minuter.
Tio minuter är en lång tid...
som du snart ska lära dig.
Jack Reacher?
Överste Morgan undrar om du har tid några minuter.
Du minns inte mig, eller hur?
Anthony Espin?
Nej. Du var fortfarande chef när jag kom hit.
Stoppade min befordran sex månader.
Varför gjorde jag det?
Du var hård och sa att jag drog förhastade slutsatser.
Jag drog säkert en förhastad slutsats.
Slå dig ner.
Du är inte tvungen att säga nåt, major.
F.d. major.
Efter att du var här igår, kontaktade du major Turner då?
Träffade du hennes advokat, överste Moorcroft, på Fort Dyer 11.00?
Du sa åt mig att inte säga nåt.
Jag sa att du inte behövde säga nåt.
Ja.
Ja. Träffade du honom?
Ja, jag förstår att jag inte behöver säga nåt.
För protokollet, du träffade överste Moorcroft igår.
Kan du redogöra för dina förehavanden i natt mellan 01.30 och 05.00?
Ja.
Ja, vad?
Ja, jag förstår att jag inte behöver säga nåt.
Notera att majoren har en skada på handen...
som inte fanns igår.
Vi är klara här.
Ungefär 02.30 i morse...
blev Archibald Moorcroft misshandlad till döds.
Du är min advokat.
Löjtnant Sullivan. Hur står det till?
Du är åtalad för mord på en militär chefsjurist.
- Var blev han mördad? - I sin lägenhet.
- Utanför basen? - Ja.
Det här är ett civilt ärende.
Jag är civil, armén har ingen behörighet. Överlämna mig till polisen.
Känner du till artikel 10:75 i militärlagen?
En officer med din säkerhetsklassning kan återkallas i tjänst vid nödlägen.
Du gick med på det när du slutade.
Välkommen tillbaka, major.
Du är arresterad.
HÖGSÄKERHETSFÄNGELSE
Öppna BA211.
Stå här. Rör dig inte.
Espin, fångtransport.
Jag begär ut dokumentationen. Så vi får se deras bevis mot dig.
Det finns inga bevis.
- Vad pratar du om? - De dödade utredarna och advokaten.
Enligt bevisen dödade du Turners advokat.
De kommer att döda henne, sedan mig.
Lyssna, idiot. Det är du som är åtalad för mord.
Visa minsta lilla bevis så försvarar jag dig för evigt. Annars, dra åt helvete.
Förlåt. Jag tror mitt blodsocker är lågt.
- Ursäkta? - Jag åt inte i morse, jag är lite yr.
Kan du hämta nåt från officersmässen? En smörgås, kanske.
Öppna dörren.
Vi är klara här.
Rör på dig.
Öppna BA201.
Ma'am, de här männen ska förflytta dig.
Vilka är de?
Jag ställde en fråga. Vilka är de?
Tänker du svara?
Reacher?
Halt!
Backa!
De är här för att döda dig.
De dödade Moorcroft igår kväll. Nu tänker de döda dig.
Soldat! Du vet vem jag är!
Jag vill att du backar!
- Du för inte befäl. - Vi hinner inte.
Jag hålls här utan skäl. Du har rätt att...
- Soldaten var under mitt befäl! - Vi har inte tid.
Ta hans bricka och papper.
Jag gav dig order att hålla dig undan.
- Order? "Beordrade" du mig? - Ja.
- Jag visste att du skulle göra så här. - Gör inte så jag ångrar det.
Espin? Vad gjorde du?
Han klarar sig.
- Det här är vansinne. - Är middagen inställd?
- Var arg. - Jag är arg.
- Fångtransport. - Löjtnant Sullivan kommer in.
Öppna BA211.
- Hallå, vänta lite! - Undan!
Hans nycklar! Ge mig dem!
Vad för slags bil skulle min advokat köra?
En svart personbil.
- Granska området! - Säkra parkeringen!
- Skynda er! Omringa den! - Sätt fart!
Foodtrucken.
Klart!
De är i foodtrucken!
Stoppa bilen! Skynda er!
Ta ut dem från bilen!
Tomt!
- Så nu är jag på rymmen från rättvisan. - Och landsförrädare, glöm inte det.
Varför känns det som du njuter av det här?
Du har ett intressant sätt att säga tack.
Skulle de där männen döda mig?
Tack.
Snyggt jobbat.
Jag ska ta den jäveln.
Chefen. Ett av våra fordon har kapats. L67.
Alla enheter. De misstänkta åker i militärpolisens bil L67.
Huvudmisstänkt är Jack Reacher. Vit. Man. Ca: 40. Beväpnad och farlig.
Den andra är major Susan Turner. Kvinna. Klädd i militärkläder.
Vit. 34 år.
- Verkligen? - Tyst.
Vi måste dumpa bilen och läsa min mejl.
Okej, jobba på! Var fan är de?
Har statspolisen ring tillbaka än?
Jag kollar, sir.
Har Kapitolium-polisen nåt?
Någonting? En plats? Nåt?
Finns det fortfarande internetkaféer här?
- Pennsylvania och North Street. - Okej. Kör oss dit.
Jag borde ha åkt till Afghanistan själv.
Mirkovich och Cibelli var mitt ansvar.
Jobbet handlar om att ge order.
Har du förlorat nån under ditt befäl, Reacher?
Mina män dödades inte av talibanerna.
De sköts i huvudet med kulor från en 9mm armépistol.
Av en av våra egna.
Jag ska ta reda på vem.
Vad gjorde de där borta? Vad sökte de efter?
Vapen.
Tusentals vapen, tagna ur bruk under tillbakadragandet.
Hela flygplanslaster försvann.
Hej... jag gillar din keps.
- Gillar du Nats? - Ända från början.
De grep mig dagen efter att mina utredare mördades.
Tidsskillnaden gör att de kan ha skickat en till rapport.
De låste in mig så jag inte skulle få se den.
Sir, hon försöker logga in på systemet.
- Ge mig adressen. - Ja, sir.
Pennsylvania och North Street.
Det är Morgan. Beredd att jobba, soldat?
Vi har lokaliserat dem på ett kafé. Pennsylvania och North Street.
Få det gjort.
Vad än Mirkovich och Cibelli kom på fick dem dödade. Men av vem?
ÅTKOMST NEKAS
De har blockerat mig.
- De hittar IP-adressen. - Jag vet. Ett ögonblick bara.
- De vet adressen. - Låt mig försöka en sak.
- Det vet adressen. - Fan.
Det är en busshållplats på andra sidan parken.
Vi är förföljda.
Det är inte en polis.
Han är ett proffs.
Var?
Femtio meter.
Svart rock, brunt hår.
Där.
- De har hittat oss. - Kanske.
Restaurang.
- Hallå. - Vi ska träffa nån där inne.
- Alla går ut härifrån. - Sätt fart!
- Ut! - Rör på er!
Kom igen! Skynda!
Jag tar den här dörren.
Håll er borta! Håll er borta!
Nej. Gå tillbaka!
Polis! Stilla!
Släpp ditt vapen.
Sir, släpp ditt vapen.
Jag är militärpolis!
Han är inte polis.
- Sir, släpp ditt vapen! - Jag är militärpolis.
Sir, du måste släppa ditt vapen.
- Jag vet hur det ser ut. - Vänd dig om! Händerna på huvudet!
Jag lägger ner mitt vapen. Lyssna på mig.
Jag är militärpolis. De här två har rymt från armén.
Jag förstår. Jag vänder mig om.
Sätt era händer bakom huvudet. Nu!
Mitt ID finns i min framficka. Kolla det.
Kolla bara.
Kör! Undan, undan! Kör!
Vi missförstod varandra när vi stred.
Han är bra.
Vi tar honom nästa gång.
Jag måste erkänna att jag var avundsjuk när vi pratade.
Du går vart du vill.
Äter när du vill.
Ingen säger när och hur du ska göra saker.
Så är det inte i armén.
Exakt.
Titta på registreringsbeviset.
ParaSource? Tror du killen i köket var en av dem?
Frilansare skulle jag tro.
Ja.
Det blev rörigt, hörde jag.
Reacher... är intressant.
Du anar inte. Alla medaljer tog slut.
Så gör det inte till en tävling.
För sent.
Klarar du av honom själv?
Jag klarar honom utan problem.
Bevisa det.
- Kaffe? - Grädde?
Nej.
Rätt storlekar.
Bra ögonmått.
Jag gjorde slut på kontanterna.
Det är dags att sluta fly och börja jaga.
- Morgan. - Ringde jag olämpligt?
Jag hoppas du ringer för att ange er.
Jag vet inte din roll. Jag antar du gör det för pengar.
Jag tänker ta reda på det.
Ingen kommer att hitta nåt.
Inte ens i major Turners mejl?
- Har du hittat det? - Det finns inget att hitta.
Du söker inte tillräckligt noga.
Ska vi kolla mina fältrapporter?
Jag drar av senan innan benet bryts. Det tar längre tid att läka.
Låst. Behöver en kod.
1209?
Mirkovich och Cibellis fältrapporter. Vad mer har du här?
Du tror du är osårbar.
Snart klar.
Det går att komma åt dig.
Klart.
Tack för hjälpen, överste.
Okej. Mirkovich och Cibelli lämnade in en slutrapport.
"Krigsherrar..."
Okej, här är det.
Den siste de pratade med var en legosoldat, Daniel Prudhomme.
Han bevakade vapentransporter. Han var undvikande...
sedan försvann han.
Det är Leach.
Sergeant Greene din instruktör. Minns du?
Sergeant Greene. Trevligt att höra ifrån dig.
Jag är med en vän till dig. Vi behöver hjälp.
Ett paramilitärt företag ParaSource.
Kan du ta reda på vad de hade för roll i Bagram?
Jag kan kanske göra det.
En anställd på ParaSource som heter Prudhomme. Vi vill veta var han finns.
Prudhomme. Uppfattat.
Och, sergeant.
Försiktigt.
Ja, sir.
Reacher.
Tomt.
Reacher.
Släpp mig.
Släpp mig! Släpp.
Samantha.
Det är okej. Det är okej.
Jag förstår inte. Du sa att du inte är polis.
Det är jag inte.
Vad är en militärpolis?
Det är annorlunda.
Men ni stal den här bilen.
Det är komplicerat.
Vart för ni mig?
Vi vet inte än.
- Har du telefon? - Hur så?
- Ge mig den. - Den är kvar där ni kidnappade mig.
Vi kidnappade inte dig.
Kidnappning är ett federalt brott.
Se på mig, tjejen.
Det finns folk som vill göra dig illa.
Jag mår illa.
Luta dig ut genom fönstret.
- Det går inte att öppna. - När åt du senast?
- Jag vet inte. - Vi måste få i henne lite mat.
Hur länge har du tecknat?
Jag vet inte. Hur så?
Jag bara frågar.
De suger.
Ja, om du tycker det.
Beth och Herb var två snälla gamla hippies.
Vem ville döda dem?
Du är chockad. Din kropp pumpar runt adrenalin.
Kortisol. Det kallas slåss eller fly.
Det tar en stund att lugna sig.
Här.
Jag kan inte äta. Det pumpar adrenalin i mig.
Jag vet var hon kan vara säker.
Vad menar ni?
- Jag ska inte till nån idiotisk skola. - De har skoluniform.
Jag känner föreståndaren. Du är säker där.
"Föreståndare"? Vad är det, ett kloster?
Vill du leva?
Vill du det?
Ja.
Då går du dit vi säger, och stannar där tills vi säger att det är säkert.
Förstår du det?
Du är väldigt intensiv. Vet du det?
Ja, jag förstår.
- Vad gör du här? - Reacher har flickan.
Du skulle ta hand om det.
Ni! Ni tar av er uniformen och tappar all disciplin.
Hur hittade han henne?
Precis.
Hur gjorde han?
- Hur skulle jag veta det? - När han var här tidigare idag.
Bevakar du mig nu? Vem fan tror du att du är?
Vad berättade du för honom?
Vad pratar du om?
Vad...
berättade du...
för honom?
Jag behöver inte bli förhörd av såna som du.
Han kom hit med den där subban och hotade mig. Jag berättade inget.
Vad är så roligt?
Vi anlitade dig för att rensa upp det här.
Det stämmer.
Han rörde telefonen, eller hur?
Och?
Hans avtryck finns på den.
Verkligen, om jag hade nåt annat alternativ...
Det är bara några dagar.
Du vet vad vi känner för dig här, Susan.
Tack.
- Så trevligt att se dig. - Kul att se dig också...
Visa vad du känner. Du är inte en kamera.
Vad känner du för de här händerna?
Är de vårdande händer?
Har de burit barn? Bär de på smärta? Varför tecknar vi?
Välkommen till Pembroke. Olivia.
Och jag är May.
Carla.
Sitt med oss.
- Var gick du innan det här? - Olika ställen.
Resor ser bra ut på collegeansökan.
- Har du gjort högskoleprovet än? - Du måste anmäla dig.
May! Herregud, dina örhängen! Var har du köpt dem?
Pappa köpte dem i New York.
Mina föräldrar lovade intensiv shopping-terapi i Paris över jul.
Åh, Paris. Ni har varit överallt.
Jag har varit där tre gånger. Har du varit där?
- Faktiskt inte. - Tänk dig jul.
- Det är fantastiskt. Eiffeltornet. - Har du varit i det?
Tre gånger!
Ska inte du till Spanien?
Ni reser verkligen mycket. Det är häftigt.
Jag ska antagligen vara hemma. Det vanliga.
Det går bra för henne.
Du ska inte oroa dig.
- Vad gör du? - Du sa att du inte hade nån telefon.
- Hur många gånger har du använt den? - I mitt liv?
Vi går. Ta dina saker.
Det var inget. Bara en person.
Ursäkta. Vi måste åka. Tack.
Ett ögonblick.
Vad fan händer?
- Hon skickade ett sms. - Fan!
- Vad är det med det? - De kan spåra oss.
Kom, vi sticker.
Hoppa in.
Bra, det var ett fånigt ställe.
Det stället förändrade mitt liv.
Ledsen för telefonen.
Ja.
Grävde upp lite om ParaSource.
Några av dem fick problem i Afghanistan.
De förlorade ett statligt kontrakt. De sägs ha ekonomiska problem.
Varför får han ha en telefon?
Vänta. Du måste vara tyst.
Förlåt. Daniel Prudhomme. Fortsätt.
Legosoldaten våra killar snackade med bor i New Orleans.
Han försvann direkt efter att han blev förhörd.
Tog ett flyg hem till fru och barn.
I New Orleans finns ParaSource.
De söker efter honom där.
Vi åker till New Orleans.
- En annan sak. - Ja.
Överste Morgan är mördad.
Dina avtryck fanns på mordvapnet.
Tack för din hjälp.
Vi måste hitta Prudhomme innan ParaSource gör det.
Vi flyger från Norfolk.
- Vi behöver kreditkort. - Och ID.
American Express. Visa.
Discover.
"Pappa är så nöjd med mitt prov och mina extra-aktiviteter...
så han tar med oss till New Orleans."
Om du inte hellre vill att jag är tyst.
Din lilla skit.
Är du säker på det här?
Nej.
Ska jag göra det?
Nej.
Brun jacka.
Ja.
- Förlåt. - Ursäkta mig.
Ingen fara.
Ha en trevlig resa.
Om du sitter vid en nödutgång läs om ditt ansvar...
på baksidan av informationen...
i fickan i sätet framför dig.
Har du aldrig flugit förut?
Här.
- Du skämtar. - Jag vill inte ha spy på mig.
Jag ska inte spy.
Bra.
Hur länge har du varit i armén?
- Tio år. - Oj.
- Vad har du för rang? - Major.
Så...
om du ger en kille en order måste han lyda...
typ, snabbt.
Ja.
Och om han jävlas med dig kan du alla slags grepp, eller hur?
Några stycken.
Åh, skithäftigt!
Kan du lära mig?
Visst.
- Du är inte gift, va? - Nej.
Är du gay?
Det är lugnt. Jag vet många lesbiska.
Jag är inte gay.
Jag trodde alla tjejsoldater var gay.
En del är det, andra inte. Precis som i verkliga livet.
Är Reacher...
din pojkvän?
Nej.
- Knullkompisar? - Va, nej.
Menar du, nej, du vill inte, eller...
nej, han vill inte, eller, nej, inte än, ni har inte riktigt...
Okej. Jag fattar läget.
Min pappa var militär.
Jaså?
Har inte träffat honom.
Han drog innan jag föddes.
Var var han stationerad?
I Washington antar jag.
Vad hette han?
Candy vill inte prata om honom.
- Candy? - Min mamma.
Säger bara att han var en stor hjälte och en riktig skitstövel.
Vi påbörjar nedstigningen, om ni behöver använda toaletterna gör det nu.
Jag är strax tillbaka.
Det är frisyren.
Går alla legoknektar till samma frisör?
Kolla den.
Han mår inte så bra. Jag föreslår att du använder den.
Ja.
Jag tog bort två pjäser från brädet.
Det var B-laget.
Var tjänstgjorde du? JSOC? SEAL?
- Nåt i den stilen. - När kom du tillbaka?
Jag är inte säker på att jag gjort det.
Saknar du det inte?
Inte det minsta.
Jag tror du gör det.
Folk som vi... Vi kan aldrig återvända till ett normalt liv.
Vi skadar människor.
Och folk omkring oss skadas.
Ge Turner till mig.
Ge upp nu så skadar jag inte flickan.
Ska du till New Orleans?
Jag funderar på det.
Sök upp mig då.
Det ska jag.
Trapporna. Spring, spring, spring.
Spring! Spring!
Skynda er.
Vänta!
Välkomna till Louis Armstrong New Orleans internationella flygplats.
Nu ska ni berätta för mig vad som händer.
Annars tar jag första bästa chans att skrika på polis.
- Okej, du förstår... - Vi skyddar dig.
- Jag märkte att nån... - Du ska inte...
Kan du sluta?
Folk stal från staten.
Stal vad?
Ju mindre du vet... desto bättre.
Skitsnack! Jag ordnade kreditkortet, okej?
Vi skulle inte ha kunnat flyga utan det.
De är efter mig också.
Varför?
Du måste berätta för henne.
De tror du är min dotter.
Lustigt.
Du är inte min far.
Hur vet du det?
Varför tror du att du är det?
Din mor gjorde en faderskapsanmälan och hävdade att jag var det.
Vi har bara en underbar 2-rums svit för 350 dollar per natt. Duger det?
Ja. Kan jag betala kontant?
Så, ska vi ta ett DNA-test?
Lite körigt just nu.
Jag måste berätta en sak.
Du kommer att bli arg.
Allt det här är mitt fel.
Varför?
Det var jag som fick henne att dra igång faderskapsgrejen.
Jag tänkte att hon kunde få ut nåt av det.
Pengar.
Underhållsbidrag.
Hjälp att få ordning på livet.
Det går bättre sedan hon kom ut.
Har ett jobb.
Hon kanske kan skaffa ett hus.
Du är arg.
Jag ser det i ditt ansikte.
Jag är inte arg.
Jo, det är du. De tror att jag är ditt barn, så du måste skydda mig.
Ja.
Så?
Jag vill inte vara här, du vill inte ha mig här. Jag borde dra.
Okej.
Vart ska du?
Jag har... mat.
- Herregud! - Tack.
- Jag är utsvulten. Tack. - Ja.
Hon sover.
Vår middagsdejt.
Champagnen står på kylning.
Jag visste att du var den romantiska typen.
Så, Reacher, efter telefonsamtalen...
vad trodde du skulle hända?
Jag tänkte... en trevlig middag, kanske lite vin.
Och... efter middagen?
Hem till dig, kanske.
I stället för ditt sjabbiga motell.
Underskatta inte charmen hos ett sjabbigt motell.
Jag kan förstå dragningskraften.
Ska vi leta rätt på ett sjabbigt motell när jag hittat Prudhomme?
Jag följer med dig.
Bara en av oss borde gå.
Då går jag.
Nej, nån måste stanna med henne.
Vad, för att jag är kvinna...
ska jag sitta barnvakt?
Jag vet inte hur man vaktar barn.
- Tror du jag gör det? - Ja.
Jag har tvingats ta sån skit hela min karriär.
Idioter som tror att de kan tafsa på mig.
Manliga officerare som tror att de är bättre.
- Du är fråntagen ditt befäl. - Jag har befälet här!
- Du är på rymmen undan militärpolisen. - Du med!
Så vi är båda brottslingar.
Jag går.
Det är en dålig idé, major.
Tack.
Mrs Prudhomme?
Jag talade ju om för er att jag inte vet var han är.
Mrs Prudhomme, jag är militärpolis.
- Han är klar med allt sånt. - Det är för hans egen säkerhet.
Han behöver min hjälp.
Nåja...
han behöver all hjälp han kan få, det är då säkert.
Har han några vänner?
Ställen?
Ställen han brukar vara på.
Ställen där det finns knark.
Har du nåt foto?
Ja.
För min del kan du bränna det.
Ni följde efter mig hit.
Det var ett misstag.
Du trodde inte vi bevakade hustrun.
Det var ett misstag.
Kanske.
Hur vill du ha det?
Vad sägs om en i taget? Och jag får ett basebollträ.
Var är Turner?
Verkligen? Om du var ute efter att döda mig skulle du ha gjort det redan.
Vi ska inte döda dig.
Inte förrän du ber om det.
Och du kommer att be.
Vänster eller höger?
Turner ringer mig om två minuter.
Om jag inte svarar, om det hörs att jag är i nödläge...
försvinner hon.
Du bluffar.
Gör det.
Du undrar hur du ska få mig att prata utan att tipsa henne.
Du kan inte tortera mig.
Du kan inte döda mig.
Och du är definitivt tvungen att döda mig.
Ge mig telefonen.
Vänta.
Släng hit den.
Grabbar?
Jag sa ju det, jag gillar inte att bli förföljd.
Du är bra, Jack!
Att döda dig räcker inte.
Så jag måste ta tillbaka löftet att inte skada flickan.
Det ska aldrig ske.
Visst ska det det. En dag...
går hon hem från skolan...
eller så är hon på en dejt...
eller umgås med vänner.
Och du är inte där...
för att skydda henne.
Försök igen. Den här gången tar du pistolen...
och håller den lägre. Det är för högt.
Ta den.
För den neråt. Nu kliver du ur och roterar.
- Snyggt. Bra. - Ja?
Hej, Reacher. Kolla in det här.
- Beredd? - Ja.
Ta den.
- Bra. - Jaha?
Vad tycker du?
Om det greppet är det enda du kan, föreställ dig att du redan är död.
Det var bra. Försök igen. Vi lägger till...
en pungspark, okej?
Välkommen. Jag är löjtnant Decoudreau.
Vi hjälper gärna till.
- Vad har ni åt mig? - Killarna på planet var f.d. militärer.
Ordentligt tilltygade.
- Vem arbetade de för? - Arbetslösa säger de.
Jaså, okej.
Jag vill ha deras bankkonton, tjänstgöringspapper, resor...
registrerade vapen, bilar...
hur de steker sina ägg, favoritglass. Och jag vill ha det igår.
Ja, sir.
Sover hon?
Jag pratade med Prudhommes fru.
Det visade sig att han är knarkare.
Hon visste inte var han är.
Men hon gav mig ett foto.
Är du upprörd för att jag behandlade dig som kvinna...
eller som man?
Jag är arg för att jag inte slog ner dig.
Jag borde ha gått. Jag kan ta hand om mig. Jag hade klarat det bättre.
Kanske.
Jag uppskattar ursäkten.
Är det så viktigt att du tar alla beslut?
Du är en sån idiot!
Du vet...
Okej, jag...
jag är van att jobba ensam. Jag är...
van att vara ensam.
Tydligen.
Jag försöker be om ursäkt.
Fortsätt.
Vad tycker du vi ska göra?
- Var inte så nedlåtande, okej? - Jag ber om din åsikt.
- Vi kan gå till veterankontoret. - Första stället de kollar.
- Lokala militärpolisen? - De griper oss direkt.
Vad har du för plan, Reacher?
Du vet inte vad vi ska göra.
Du är som ett djur. Du känner deras doft och då väcks din blodtörst.
Du fattar fortfarande inte, va?
De dödade mina män... förstörde mitt jobb, mitt liv!
Jag vill inte ha dem lika mycket som du, jag vill ha dem mer.
Kan du kolla om hon är uppe?
Vi borde skaffa lite frukost och tänka ut nästa drag.
- Vad gör vi med tjejen? - Tjejen har ett namn.
Jag vet.
Varför är du så hård mot henne?
Det är en hård värld.
Ju tidigare hon vet det, desto bättre.
Du tror inte hon vet det redan?
Reacher... och om hon är din?
Då borde jag ha funnits där för 15 år sedan.
Sam?
Hon är inte här.
- Jag klär på mig. - Och går vart?
Sa hon nåt till dig?
Hon sa att hon borde sticka.
Läget?
- Var var du? - Ute.
Är du galen?
- Jag försökte hjälpa till. - Hur då?
Du sa att Prudhomme knarkar.
- Vi sa aldrig... - Jag hörde er.
Nån sa att det finns ett ställe i nionde där hemlösa veteraner träffas.
Nåt gammalt lager.
Folk pratar med mig. Det bara är så.
Vet du hur farligt det var?
Jag kan ta hand om mig själv.
15 år, folk letar efter dig.
Blir det farligt, ta ledaren.
- Ska han skydda dig? - Nej, jag retar upp honom.
Starka killar gör en inte illa. De svaga gör det.
Starka killar har alltid lillasystrar.
Eller så vill de ha en. Jag vet inte, det bara är så.
Jag är verkligen trött.
Jag klarar inte det här.
Det var verkligen dumt.
Jag vet.
Gör inte om det igen.
Det var så lite.
Du.
Vi letar rätt på Prudhomme.
PROGRAMMET FÖR OPIATBEROENDE
Kan du titta på den här bilden?
Det kallas helvetets nionde cirkel. Är han veteran är han där.
Tack.
Jag har pengar...
till Daniel Prudhomme.
Hur mycket?
Mer än han behöver.
Hur mycket?
Känner du Prudhomme?
Det beror på.
Det är en enkel fråga.
Vad vill du honom?
Jag sa ju det. Jag vill ge honom pengar.
Daniel Prudhomme, visst?
Specialist Daniel Prudhomme.
Ja, ma'am.
Du jobbade för ParaSource.
Du pratade med två militärpoliser.
Sergeanterna Mirkovich och Cibelli.
De intervjuade dig i Bagram.
Jag har aldrig hört talas om dem.
Sergeanterna Mirkovich och Cibelli.
Mirkovich hade en sexårig dotter.
Cibellis fru är gravid med deras första barn. Nu ska du berätta...
vad som hände!
De dödar mig.
Hon dödar dig.
Vi skyddar dig. Men du måste berätta allt.
ParaSource körde lastbilskonvojer från Bagram.
Vi skötte bara säkerheten på basen.
Jag behövde bara ljuga och säga att vapnen fanns där.
De gav mig skitmycket pengar för att hålla tyst.
Vi lämnade tillräckligt med grejer för att starta ett krig till.
ParaSource sålde vapnen i stället för att ta tillbaka dem till USA.
Vad gick fel?
Krigsherrarna vill omförhandla. ParaSource säger nej.
Nästa dag när vi kör genom opiumfälten.
Hela konvojen sprängs i bitar.
Jag var skiträdd.
Armén fick sätta in en räddningsstyrka.
Tre ur räddningsstyrkan gick åt på vägen.
Två av killarna kände jag.
Vad hände när du lämnat din redogörelse?
Inget. Jag berättade allt.
Det var en kille. Han jobbade för ParaSource.
Han sa att jag inte skulle oroa mig, han skulle ta hand om allt.
Sedan får jag veta att...
de har blivit mördade.
Jag stack.
Jag liftade med ett flyg till staterna.
Jag var dödens om jag stannade.
Jag...
Jag började ta heroin där borta.
Jag tänkte att om jag tar mig hem...
skulle jag få ordning på mig.
Men det fick du inte.
Nej.
Det finns mer skit på gatorna i New Orleans...
än de tillverkar i Afghanistan.
Nåt är fel.
- Ekvationen går inte ihop. - Vad menar du?
Varför riskera stora statliga kontrakt genom att sälja vapen illegalt?
- ParaSource är smartare än så. - Jo, nog är de smarta.
Och här hemma? Var det ingen som kollade att lådorna var tomma?
Antagligen nån... dum idiot som jag.
Vi måste ta oss in i en sån transport.
Planet lämnar Bagram varje fredag 06.00.
Sex timmar till Frankfurt.
Vila, tankning, elva timmar hem.
Det blir 22.00 i kväll.
Tillbaka kl. 21.00.
Och det var utan stark sås.
Visst var det värt besöket, sir.
Hej, vad gillar du, chefen?
- Du är en härlig muffaletta! - Nej, nej.
- Nej, tack, jag är nöjd. - Låt en fattig flicka få smaka.
- Jag saknar pengar, behöver inte hjälp. - Inte i dag.
- Det är han som missar nåt. - Gå nu.
Okej.
- Har jag min plånbok? - Jag tror du klarade dig.
Okej, jag har min plånbok.
- Gjorde du det? - Precis som vi bestämde.
- Nå? - Det är gjort.
Slå numret.
Är det du?
Nej, sir, det är inte jag.
Vem är det?
Jag har ett vittne som kan rentvå mig.
Men då måste han leva.
Varför kommer du inte in? Så kan vi prata om det.
- Kan du garantera hans säkerhet? - Du är inte ansvarig längre.
Tydligen inte du heller. Agenter har legat före dig hela tiden.
Vilka var killarna på planet?
Vem försökte mörda mig i cellen?
Här får du ett namn, ParaSource.
Här är några andra namn att fundera på: Bagdad. Basra.
Inte vår första runda, eller hur?
Tror du jag vill göra det här, ma'am? Jag har ett jobb att göra.
Jag chansar på att du inte är inblandad.
Se på telefonens baksida. Kom ensam utan att vara skuggad.
Nicholls Wharf 20.00.
Decoudreau till Espin. Decoudreau till Espin.
Espin här. Kom.
Killarna på planet, de är anställda av ett företag på Cayman Islands.
Vi spårade bankkontot till en militär entreprenör som heter...
ParaSource.
Ja. Hur visste du det?
Strunta i det. Ge mig allt som finns på ParaSource, jag menar allt.
Jag är på väg att hämta ett vittne.
Vi fixar backup.
Nej, var beredd två minuter ifrån. Vänta på min signal.
Det är inte vår rutin, sir.
Nej, det kallas en order.
Reacher kan spelet. Känner han att det bränns, sticker han.
Okej, vi stannar två minuter ifrån. Vad är adressen?
Nicholls Street Wharf. Espin, klart slut.
Nicholls Street Wharf.
Inga vittnen.
Stilla!
Skjut inte!
Döda mig inte. Jag är här för att hjälpa till.
- Är du vittnet? - Ja. Jag är vittnet.
Var fan är du?
- Har du det du behöver? - Det räcker inte.
Lyssna på vad han har att säga.
- Jag kan hjälpa dig. - Okej. Sätt igång.
Jag gillar berättelser. Berätta.
Nu återvänder vi till vårt Halloween-maraton.
Är din dräkt klar för kvällens parad?
- Jag rapporterar. - Jag täcker.
Polis skjuten, Nicholls Wharf.
Slut på ammunition.
Du är efterlyst för mord.
Det stämmer.
En kallblodig mördare. Därför räddade jag dig.
Fick du Prudhommes vittnesmål?
Det mesta.
Cibelli och Mirkovich var dina vänner.
Det stämmer.
ParaSource beordrade morden.
De försökte precis mörda dig.
De har försett rebeller med vapen.
Du behöver mer bevis än en död knarkares ord.
Och du ska hjälpa oss att skaffa det.
Här. Fängsla oss och ta oss i förvar.
Ta oss till ParaSources landningsbana om en timme.
Dra en snabb slutsats nu, soldat.
Ja, tack.
Okej, det här är vad vi har.
För sex månader sedan förlorade ParaSource kontrakt för en miljard.
De blöder pengar och bankerna vill se blod.
Men plötsligt börjar de betala tillbaka sina lån.
Hur mycket kan de tjäna på vapen på svarta marknaden?
En M4, kostar den fem tusen?
Ett granatgevär, hälften av det.
Ingenting jämfört med statliga kontrakt.
Så var får de in pengar?
Gästservice. Vad kan jag hjälpa er med?
Har ni rumsservice?
Tyvärr, ni har betalat kontant.
Vi kan inte erbjuda extra service utan kreditkort.
Ja... vänta lite.
Du vet att paraden kommer och det kan dröja ett tag.
Det går bra. Jag är så hungrig.
Går Visa bra?
Sir?
Vi fick träff på ett av de stulna korten.
Hotel Dauphin. 1018 Royal Street.
Det är tjejen.
Jag varnade honom.
ID.
Kapten Anthony Espin, 110:E, militärpolisen.
Jag måste kolla det.
De lastar av lådorna. Vi måste in dit.
Hur gör vi, major?
Vi gör så att vi... hävdar lagen.
Säkerhetsbältena.
- Turner? - Major.
- Backa! - Jag skjuter dig, grabben!
- Lägg er på marken! - Rör er inte!
- Sänk vapnen! - Lägg ner det!
Sänk dem, grabbar, sänk dem. Sänk dem.
Jösses.
Backa undan.
Vad pågår här?
Är du chef för den här operationen?
Jag är general James Harkness. Jag driver det här företaget.
Vi har anledning att tro att ett brott har begåtts här.
Och du är...?
Major Susan Turner, 110:E, militärpolisen.
Major Turner som är efterlyst av militärpolisen för spioneri?
De här militärpoliserna?
De här lådorna ska innehålla vapen som tillhör USA: S armé.
I verkligheten sålde du dem till rebeller.
Och de här är nu tomma.
Vet du vem jag är, major?
Ja...
general. Det gör jag.
Du är mannen som är ansvarig för två av mina mäns död.
Öppna lådorna innan jag sliter av dig ditt transplanterade hår...
och örfilar bort ditt självbelåtna flin.
Vad säger manifestet att det är i dem?
AT4 granatgevär, sir.
Öppna den.
Öppna den där.
Öppna den.
Öppna den där.
Jag sa öppna den där lådan!
Öppna den.
Löjtnant...
gör ditt jävla jobb och sätt den här jävla kvinnan i arresten.
Ledsen, major, jag måste be dig följa med mig.
Du har rätt.
Ekvationen går inte ihop.
Sir. Sir.
Stoppa honom.
- Reacher! - Stoppa honom!
Stoppa honom!
Skjut honom, nu!
Ta ett djupt andetag, grabben.
Rent opium.
Nu går ekvationen ihop.
För bort honom.
Hallå.
God afton. Jag söker en man...
och en kvinna och en blond tonåring.
Jag kan tyvärr inte ge er sån information.
Jag söker efter två vuxna och en blond flicka.
Ta fram deras nyckel.
Vi har en hög general i förvar. Det är minst 500 kilo.
Sam.
Reacher, det är han. Han är här.
- Vad? - På hotellet. Skynda dig.
Sam, hör på mig.
Sam? Sam!
Vänta, ursäkta mig!
Vad gör du?
Vart ska du? Kom tillbaka!
Hon svarar inte.
Försök igen.
Bil!
Sam?
Hon är inte på hotellet.
- Hon är på gatan. - Hur vet du det?
För det skulle jag göra.
Jag går den här vägen.
- Hittar du nåt? - Vi hittade inte ett spår av henne.
Hon gömmer sig.
Reacher.
Nu avslutar vi det här. Bara du och jag.
Jag ska ha lite kul med din söta lilla tjej.
Hon är inte min tjej.
Är det skräck jag hör i din röst?
Jag ska bryta dina armar, dina ben. Jag ska bryta nacken av dig.
Det du hör är upprymdhet.
Du! Bort därifrån!
Kom igen. Nu. Ut med dig.
Snyggt försök, Jack.
Jag ska plåga dig som du aldrig plågats förut.
Samantha!
- Ser du henne? - Chartres Street. Lafitte Hotel.
Sam, spring! Spring!
Skjut mig så släpper jag!
Skjut mig. Skjut mig, Jack.
Inte? Skjut mig!
ParaSource är kört.
Harkness är arresterad.
Grattis, Jack. Jag struntar faktiskt i det.
Håll tyst. Håll tyst!
Jag sa ju att det här skulle ske.
Du sa att det handlade om dig och mig.
Lägg... ner... pistolen.
Okej! Okej.
Okej.
Om jag lägger ner pistolen... släpper du henne.
Mitt liv mot hennes.
Nej!
Jag gillar det.
Överens, Jack.
Det är okej, Sam. Se på mig.
Det är okej. Det är enda sättet.
Det är okej.
Jag ska lägga ner pistolen.
Vet du vad det betyder?
Det betyder att vi redan är döda.
Hitåt.
Sparka hit den.
Se på mig.
Nu ser du på mig.
Hej.
- Är han okej? - Jag tror det. Reacher, titta hit.
Jag är här.
Kan du gå?
Visst.
Ta andra sidan.
- Du hoppade från huset! - Ja, jag vet.
- Gjorde det ont? - Ja.
Såg du hur högt det var?
Kan vi ta det här samtalet vid ett annat tillfälle?
Tack.
Det är lustigt.
Du kom hit och sökte efter en tjej och hittade en annan.
Berätta hur det går.
Jag har kvar ditt nummer.
Adjö, Reacher.
Major.
Fint att du är tillbaka, major.
Tack, kapten.
Ursäkta. Bussen var försenad.
Ny T-tröja.
Tyst.
Tack för att du kom.
Så, Reacher...
är du min far eller inte?
Vi får väl se när din mor kommer hit.
Skulle du känna igen henne?
Jag brukar minnas kvinnorna jag ligger med.
Men vad säger att hon minns dig?
Tack så mycket.
Du är inte min far.
Varför säger du det?
Ser du kvinnan där?
Servitrisen som fyllt på kaffe åt dig tre gånger?
Det är hon.
Ingen av er hade en aning vem den andre var.
- Jag visste det hela tiden. - Det gjorde du inte.
Du är säkert lättad.
Egentligen inte.
Ska du bara gå?
Just det.
Känner du dig aldrig ensam?
Ibland.
Du kan ringa när du gör det.
Så...
Borde inte du...?
Jag måste gå.
Har lektion.
Teckning.
Ja, fortsätt med det, för...
du är verkligen bra på det.
Du är verkligen bra.
Det kommer att gå bra för dig.
Nåja...
Vi ses, Reacher.
SAKNAR DU MIG ÄN???