Berlin, Nazitysklands hovedstad og Hitlers magtbase.
Byen i centrum af Hitlers imperium, som skulle overgå romernes.
Adolf Hitler betragtede sig selv som arkitekt.
Men så kommer russerne, og Hitler må gøre Berlin beredt til kamp.
Det gjaldt om at hæve de kraftigste kanoner over byens tage.
Byen bliver en fæstning.
Og nedgravet i dens hjerte ligger førerbunkeren.
Den bliver Hitlers sidste skanse.
En million russiske soldater -
- naziforsvarsværker i fem lag og et slag, der afgør verdens fremtid.
Dette er historien om Fæstning Berlin.
Anden verdenskrigs største byggeprojekter -
- skulle sikre Hitler verdensherredømmet.
Nu står de som dystre påmindelser om Førerens militære ambitioner.
Her er hemmelighederne bag nazisternes megakonstruktioner.
Den 28. april 1945.
Den Røde Hærs tanks ruller gennem det krigshærgede Berlin.
Tyske tropper, mange er blot børn, ligger på lur -
- for at forsvare deres by mod de russiske horder.
Den 18-årige soldat Dieter Borkowski bliver øjenvidne til begivenhederne.
Over hele byen er der påmindelser om nazihovedstadens sidste dage.
Historiker Michael Dempsey har i mange år stykket brikkerne sammen.
Slaget om Berlin antog et omfang, som vi knap kan forestille os.
Over en million sovjetsoldater rykker ind i byen -
- som under 100.000 forsvarer.
Omfanget og intensiteten af slaget om Berlin -
- ville være ubegribelige uden dokumentationen.
Bare ti år tidligere i 1935 var billedet et ganske andet.
Berlin var sæde for nazimagten.
En kosmopolitansk verdensby og en af Europas kulturhovedstæder.
Hitler og hans arkitekt Albert Speer havde iværksat et ambitiøst byggeri -
- der skulle forvandle Berlins skyline.
Adolf Hitler betragtede sig selv som lidt af en kunstner og arkitekt.
Han opfattede sig selv som højkulturel.
Kolossale regeringsbygninger, lufthavne og stadioner -
- blev alle fremvist under de olympiske lege i 1936.
Hitler havde endnu større planer for hovedstaden.
Det skulle være centrum i et tusindårsrige -
- der ville matche romerriget i omfang og levetid.
Hitlers nyskabte Berlin med store kupler og enorme boulevarder -
- bygningsværker i overstørrelse, det er en del af den tyske psyke.
Hitler lægger fundamentet til sit tusindårsrige -
- ved at erobre store dele af Europa.
Men britiske og amerikanske tropper går i 1944 i land i Frankrig -
- og rykker frem vestfra.
Østpå slår russerne tilbage fra Stalingrad -
- indtil de krydser Oder-floden og står 48 km fra Berlin og Hitler.
De allierede er tæt på at afslutte anden verdenskrig i Europa.
Slaget langs floden kan afgøre Tysklands skæbne.
Alle de våben, I har, er de sidste, vi har.
I må kæmpe fanatisk for at stoppe den russiske offensiv.
Hitler vil aldrig overgive sig.
Han er ekstremernes mand.
Det er enten tusindårsriget eller det totale ragnarok.
Der er ingen mellemvej, som han ser det.
Føreren klynger sig til håbet om, at et vidundervåben vender krigen.
For at købe tid holder han stand i Berlin -
- hvor han skaber en borg af beton og stål -
- og befaler alle tyskere at forsvare den til døden.
Selvfølgelig bliver hovedstaden Berlin en fæstning -
- da den er Hitlers sidste skanse.
Hitler vil indeslutte Berlin i fem lag af drabelige konstruktioner.
Første forhindring er 59 kilometer med tankgrave i Seelower Höhen.
En ydre forsvarsring, der inkluderer Teltow-kanalen -
- en inderring ved nazihøjborgen Tempelhof Lufthavn -
- tre enorme flaktårne, et sidste lag af vandveje -
- og så fæstningens kerne, citadellet.
Det er her, Rigsdagen og Hitlers bunker ligger.
En parkeringsplads i Berlin, vel nok verdens mest interessante -
- da det var her, Hitlers bunker lå.
Otte meter under denne p-plads ligger resterne af førerbunkeren.
De allierede ville ødelægge den, så den ikke blev en nazihelligdom -
- men den var for solid.
Det var først i 1988 -
- at toppen af betonkassen blev brudt ned efter et halvt års arbejde.
Historien om dens opførelse og Fæstning Berlin -
- begynder med allierede luftangreb på hovedstaden.
Føreren føler sig ikke længere sikker.
Hitler har altid været besat af at være under jorden.
Det går tilbage til hans skyttegravsoplevelser.
Overlevende fra første verdenskrig føler sig ofte trygge under jorden.
Nazisterne begraver førerbunkeren dybt under kanslerboligens haver.
Der er 13 små rum fordelt på to etager.
Hitlers rum er i den nederste sektion med mest beskyttelse.
40 kilometer syd for Berlin, i byen Zossen -
- liggerne resterne af et andet nazianlæg -
- der giver et enestående indblik i Hitlers bunker.
Tidligere eskadronchef Nigel Dunkley er ekspert i Berlins fald.
Vi befinder os nu i bunkeranlægget Zossen-Wünsdorf.
Anlægget blev bygget af det samme firma, der byggede Hitlers bunker.
Det er det sidste, vi har i Berlin og omkreds -
- som har den samme konstruktion og atmosfære som Hitlers bunker.
Bunkerne dækker et område på næsten 5000 km².
Det var kommunikationscenter for det tyske militær, nazisternes Pentagon.
For at beskytte det mod luftangreb begravede de det 18 m under jorden -
- og gjorde taget ugennemtrængeligt. Det ville Hitler også have.
Det er tre meter beton armeret med stålstænger.
Hitler havde 4,5 meter armeret beton over sin bunker -
- som beskyttede ham mod alt, hvad der kunne bruges mod ham.
Hitlers bunker ligger i fæstningens midte omgivet af vand som en borg.
Spree-floden og Landwehr-kanalen omløber citadellet som en voldgrav.
Det næste lag er de tre flaktårne.
15 meter høje fæstninger med hver 20 antiluftskytsvåben.
Kun ét står endnu, og der er begrænset adgang til dets indre.
Den lokale guide Sion Davies er ekspert i dets konstruktion.
Vi står i den eneste overlevende side af flaktårnet, nordsiden.
Men den giver os et godt indtryk af bygningens omfang.
Flåktårnene bliver hurtigt Berlins vigtigste forsvarsværker.
De kommer i brug, da de allierede styrker begynder at bombe byen.
Ved det første britiske luftangreb var Berlin ret ubeskyttet -
- fordi nazisterne traditionelt ikke havde troet -
- at briterne eller nogen andre ville få held til at bombe Tyskland.
Hitler må bevare Berlin som den fremtidige hovedstad i hans imperium.
Nazisterne iværksatte straks et byggeprogram -
- og opførte beskyttelsesrum og fæstningsværker -
- for at beskytte byerne mod fremtidige bombeangreb -
- og det involverede Hitler sig i.
Flaktårnenes udformning er udtænkt af Hitler -
- som hyrer sin yndlingsarkitekt til at forestå projektet, Albert Speer.
Sådan ser jeg de nye flaktårne. Er planerne gennemførlige?
Ja, selvfølgelig. De er ugennemtrængelige -
- og vil bevogte vores nye, skønne by i århundreder.
Speer er en interessant figur -
- fordi han tror på Hitler og det, som nazisterne repræsenterer -
- men samtidig er utrolig dygtig, begavet og motiveret.
Hitlers tegninger kræver over 100.000 tons beton og stål.
Hver dag fragtes 3700 tons til Berlin bare for at bygge flaktårnene.
Togplanerne ændres for gøre plads til den evige tilstrømning af materialer.
Trods deres omfang opføres hver af bastionerne på blot otte måneder.
Flaktårnenes formål var at hæve de kraftigste tyske kanoner -
- over byens tage, så de fik det bedst mulige skudfelt.
Den kvadratiske bygning har fire tårne med to 128 mm antiluftkanoner.
Kraftige våben bygget til at nedskyde allierede bombefly.
Men når russerne kommer, vil kanonerne pege ned i gaderne.
En af soldaterne, der bemandede tårnkanonerne var Dieter Borkowski -
- som førte dagbog over sine bedrifter.
- Giv agt! - Heil Hitler!
I 1945 -
- var det typisk teenagere som Dieter, der måtte forsvare Berlin.
- Kan jeg hjælpe Dem? - Jeg skal søge om weekendorlov.
- Jeg skal besøge min mor. - Deres navn?
- Dieter Borkowski - Næsten som mit. Inge Dombrowski.
- Hvor er De fra? - Jeg er fra Berlin.
Som blot 18-årig har Dieter aldrig kendt andet end Nazityskland.
Snart må han forsvare sin familie, sin fører og sin nation.
I februar 1945 planlægger russerne ved Oder-floden angrebet på Berlin -
- mens der støder forstærkning til fra Rusland.
De allierede sender bombefly -
- for at jævne Berlin med jorden og afhjælpe russernes invasion.
Fra denne højde kan vi se til den nordlige indfaldsvej til Berlin.
Og antiluftskytset kunne selvfølgelig pege i en hvilken som helst retning -
- som de fjendtlige bombefly skulle vælge at flyve ind over Berlin.
Fra flaktårnenes toppe beskød antiluftskytter de allierede fly.
Med kanoner med en skudvidde på 13 km kan de dække 360 grader.
Selve våbnenes kraft må indregnes i bygningskonstruktionen.
Hvert affyrede skud skabte et tryk på bygningen på omkring 40 tons.
De allierede bombefly rammer flaktårnene adskillige gange -
- men Albert Speers konstruktion virker.
Materialemængden i sig selv gør dem umulige at ødelægge.
Manden med ansvaret for resterne af tårnene er Sascha Kiel.
Her kan man virkelig se, hvor tyk muren var.
Her er to meter beton, og jeg står inde i muren.
Forestil jer, at loftet er dobbelt så tykt, over fire meter armeret beton.
Byen bombes konstant, og berlinerne søger i sikkerhed i de enorme tårne.
Over 15.000 stimler sammen i hvert af dem.
I citadellet søger Hitler også ly.
Han er nødt til at flytte kommandocentralen under jorden -
- i sikkerhed i hans bunker.
Hitler vil kæmpe til det sidste og vil ikke forlade Berlin.
Han vil forskanse sig i bunkeren til den bitre ende.
Nazieliten har adgang til andre beskyttelsesrum.
Vi er i et "luftschutzraum", et beskyttelsesrum mod luftangreb.
Det er et af de mindre, men det ville være fyldt i slutningen af krigen.
Her er en lettere humoristisk vægudsmykning -
- men det gør måske stedet lidt mere hjemligt.
Efter luftangrebene kom berlinerne ud -
- og fandt deres skønne by bombet til ukendelighed.
Ser man billeder fra Berlin i 1945, er det en dommedagsverden.
En verden af ruiner, hvor der knap nok er en intakt vinduesrude tilbage.
Der er murbrokker overalt, uhyggeligt afmagrede mennesker -
- sygdom og kloakindhold i gaderne. En storby, der allerede er ødelagt -
- inden sovjetrusserne er kommet inden for skudvidde.
Berlinerne frygter de fremrykkende russere, der har et skrækkeligt ry.
Tidligere i krigen var nazihæren nået helt til Moskvas byporte -
- og havde begået grusomheder mod folk undervejs.
Men da krigen vendte, og russerne rykkede frem til Berlins bygrænse -
- havde de kun én ting i hovedet.
Sovjethæren havde kæmpet sig gennem områder -
- fra Stalingrad til Berlin og set, hvad nazisoldaterne havde gjort -
- undervejs i de territorier, som det tyske rige havde besat.
Og da de nåede frem, ville de have hævn.
Flygtninge østfra kommer til byen -
- med beretninger om, hvad der venter berlinerne.
Stille!
- Hvad sagde hun? - Ikke noget.
Lyv ikke for mig!
Hun sagde, at når russerne kommer -
- bliver vi ført til Sibiriens miner, og de gør vores kvinder til ludere.
Marts 1945. Efter at have ligget i lejr ved Oder i to måneder -
- har russerne oplagret over syv mio. granater til beskydning af Berlin.
De allierede har vestfra krydset Rhinen.
Mod sine generalers vilje -
- vil Hitler forsvare sin hovedstad, selv uden de lovede vidundervåben.
Arkitekt Albert Speer sagde til ham:
"Vi må beskytte tysk industri, så vi kan genopbygge efter nederlaget."
Og Hitler sagde: "Der bliver ikke noget nederlag!"
Og dagen efter udstedte han Nero-befalingen om -
- at intet af værdi i Berlin måtte forblive intakt til russerne.
Fjenden vil kun efterlade os brændt jord ved sin tilbagetrækning.
Uden det mindste hensyn til vores befolkning.
Jeg beordrer alt af værdi, som fjenden kan bruge, destrueret.
Der skal intet være tilbage! Intet!
Til alles forbløffelse vil Hitler ødelægge industrianlæg -
- strategiske jernbaner og historiske broer.
Nedrivningen af uvurderlig arkitektur forfærder hans chefarkitekt.
Det giver ingen mening at iværksætte nedrivningsarbejde -
- der kan true nationens eksistens.
- Vi må intet efterlade til russerne. - Skal vi lægge alt i ruiner?
Kunne De blot tro på, at krigen kan vindes, ville alt være godt.
Gør De dét?
De kan jeg ikke med min bedste vilje.
Jeg vil ikke være endnu en nikkedukke -
- der fortæller Dem, at jeg tror på sejr, når jeg ikke gør.
De har 24 timer til at overveje Deres svar.
Den 30. marts 1945 bøjer Albert Speer sig for Hitler.
Han starter den strategiske ødelæggelse af nazisternes industri.
48 kilometer væk ligger russerne i lejr ved Oder-floden -
- 16 kilometer fra første forsvarslinje Seelower Höhen -
- parate til at angribe.
De har nu samlet 41 panserdivisioner og over 9000 angrebsrifler.
Russerne angreb først, når de var ti mod én -
- og helst mindst 40 mod én dér, hvor angrebet blev sat ind.
Altså overvældende antal.
En million russiske tropper, 2500 tanks og 1500 raketkastere.
Hitlers generaler ved, at de er i stort undertal.
Men føreren vil ikke lytte til deres bekymringer.
De generaler fortæller mig, at dit og dat er umuligt. Utroligt!
Hæren må og skal fastholde russerne ved Oder!
Strækningen på 48 kilometer fra Oder til hovedstaden ligger åben.
Det er det sidste forsvar, før Den Røde Hær når hovedstaden -
- i hjertet af Det Tredje Rige.
De tyske generaler ved, at man kun kan holde russerne tilbage -
- ved at drage fordel af terrænet mellem floden og hovedstaden.
Vi står på Seelower Höhen, som er det sidste højdedrag før selve byen.
Et ideelt sted for tyskerne at forsvare.
Fra Seelower Höhen kan tyskerne se fjendens 2500 tanks rykke frem.
For at bedre egne chancer må de reducere antallet af russiske tanks -
- og de udnytter opfindsomt, hvad der allerede er at finde i landskabet.
De vil bruge vandingskanalerne, der gennemskærer landskabet -
- og lave dem om til antitankgrave.
En antitankgrav skal være bredere end en tanks længde -
- så den ikke kan køre over den.
Den forreste skrænt får en hældning på 70° -
- som er let nok til at tanken kan køre direkte ned i graven.
Så må ingeniørtropper lægge en bro over.
Tanksene må stoppe, og det er lettere at ramme tanks, der står stille.
Omkring forhindringerne kan man så koncentrere sine antitankvåben.
Tyskerne laver over 58 kilometer skyttegrave og antitankgrave -
- til at forsvare Seelower Höhen med.
Det sidste slag, kampen om Berlin -
- begynder klokken tre om morgenen den 16. april 1945.
Ved daggry strømmer russiske tanks og infanteri frem.
Russerne havde travlt. De ville ind i Fæstning Berlin hurtigst muligt.
Men efter førstedagen har russerne endnu ikke indtaget Seelower Höhen.
De opdagede, at tyskernes forsvar var langt mere effektivt end ventet.
Selvom er tyskerne har ti gange færre soldater -
- holder de den mægtige Røde Hær tilbage i hele fire dage.
Lige meget hvor opfindsomt og beslutsomt tyskerne forsvarede sig -
- kunne det ikke vare evigt. Det var kun et spørgsmål om tid -
- før de overtallige og lige så beslutsomme russere vandt slaget.
Russiske ingeniørtropper får lagt bro over gravene -
- og den 19. april erobrer russerne Seelower Höhen.
De har mistet over 30.000 mand og 700 tanks -
- men er et skridt nærmere Berlin.
I førerbunkeren fejrer Hitler sin 56 års fødselsdag.
I den sidste offentlige optræden og den sidste optagelse af ham -
- hilser han på nogle overlevende, unge soldater fra Seelower Höhen.
Adolf Hitler lykønsker -
- og overrækker drengene hædersmedaljer, Jernkorset -
- for deres mod til at bekæmpe russiske tanks på ofte tæt hold.
Uden for Berlin stormer 1800 russiske tanks mod byens ydre forsvarsring.
Nazisterne vil bekæmpe dem med et revolutionerende våben:
En letvægts-antitank-missilkaster, Panzerfaust.
Nej, nej, din torsk! Du skal holde den lavt. Se her, jeg viser det.
Det banebrydende missil kan gennembryde ti centimeter panser -
- på næsten 100 meters afstand.
Panzerfaust, "pansernæve", var forud for sin tid.
Det var simpel teknologi. En dreng eller en gammel mand -
- kunne trygt affyre den, for den havde ingen rekyl.
Kom man tæt nok på tanken, kunne man være sikker på -
- at sprænghovedet havde effekt.
Unge og gamle berlinere optrænes i brugen af de seneste nazivåben.
Og de skal snart komme på prøve.
Sovjetrusserne når Teltow-kanalen
Den 25. april krydser Den Røde Hær kanalen her.
De kommer over i oppustelige både -
- etablerer et brohoved og fører pramme hertil -
- og laver pontonbroer for at få mere intanteri og flere tanks over.
Så rykker de hurtigt -
- op til den næste koncentriske ring i Berlins forsvarsværk, inderringen.
Teltow-kanalen, Berlins ydre forsvarsring, smuldrer på fire dage.
Sovjetrusserne er nu under seks kilometer fra førerbunkeren.
Hitlers generaler ønsker at flygte, og han er rasende.
I byder mig fejhed og lavsind!
Overalt omkring mig er der illoyalitet!
I årevis har I, mine generaler, konstant modsat jer mig!
I årevis! I er forrædere! Forrædere!
Jeg kan ikke længere lede jer forbrydere! Mine ordrer er spildt!
Men, mine herrer -
- hvis I tror, jeg vil forlade Berlin -
- så tager I grueligt fejl! Jeg skød mig hellere en kugle for panden!
Hitler skal ingen steder.
Han tror stadig på, at hans Fæstning Berlin vil modstå russerne.
Men de når hurtigt frem til en af inderringens største forsvarsværker -
- Tempelhof Lufthavn.
Det er her, man har oplagret mad og ammunition.
Alt, som et forsvar kræver, vil blive koncentreret -
- i en konstruktion som denne, en fæstning i en fæstning.
Det er en vigtig gevinst for russerne -
- som med en lufthavn kan bringe nye forsyninger til den udmattede hær.
Men tyskerne har forvandlet lufthavnen til en borg.
Vi har en række tårne her bag mig. Det er ligesom en borg -
- eller Den Kinesiske Mur.
Der er flade tårne, hvorfra man nemt kan spotte artilleri -
- og det er jo en slags forhøjet skyttegravsvæg.
Man kunne spotte artilleri bag denne visuelle afskærmning -
- og skyde højere oppefra mod sovjetrusserne.
Kampene er heftige.
Man kan stadig se spor efter dem i tunnelerne under Tempelhof.
Det har været et kaotisk miljø. Masser af larm, ordrer råbes.
Elektriciteten er røget, og her er fyldt med røg og murstøv.
I den sidste ende vinder den overtallige Røde Hær -
- og den 27. april har russerne kontrol over Tempelhof.
Det er en strategisk kæmpesejr.
Bare 36 timer efter slagets afslutning på stedet her -
- sender de fly ind i denne part af Berlin -
- for at få russiske sårede ud og forsyninger ind.
Der kommer også jagerfly ind.
Russerne får nye forsyninger og rykker videre.
De møder hård modstand fra berlinere, der forsvarer byen.
Berlin er blevet ramt med over to millioner artillerigranater -
- og murbrokkerne danner tankforhindringer og barrikader.
Det svære terræn giver større muligheder -
- for at fange tanks på tæt hold -
- og sætte kanontårnet ud af spillet og samtidig ødelægge våbnet.
Det russiske overtal er ikke meget værd -
- mod Hitlerjugends stikangreb med den transportable Panzerfaust.
Hver time rykker Den Røde Hær lige så stille tættere på førerbunkeren.
Tilbagedrevne berlinere søger tilflugt i de usårlige flaktårne.
Omkring 15.000 civile skulle have søgt derind.
"Skulle" er nøgleordet, for vi ved, at folk myldrede ind i bygningerne -
- i tre-fire gange større antal, end de var bygget til.
Op til 60.000 borgere stuver sig sammen i hvert af de tre flaktårne -
- og sætter deres lid til den massive beton.
Udenfor går Den Røde Hær løs på bygningerne med alt, hvad de har.
De russiske tanks stod 300 meter den vej -
- og prøvede at skyde gennem den tre meter tykke mur af armeret beton.
Men det lykkedes ikke.
Selvom sovjethæren vender al kraft mod tårnene, bliver de stående.
De modstod russerne, som dog opslugte resten af Berlin -
- og det betød jo, at russerne bare behøvede at vente.
På et tidspunkt måtte folk give op.
Russerne vælder forbi tårnene og hen mod Rigsdagen og førerbunkeren.
Den næste forsvarslinje er vandet, der omgiver citadellet.
Tyskerne har sprængt alle broer hen over det - pånær én.
Den ydre og indre forsvarsring er blevet brudt -
- og nu er vi ved selve citadellets forsvarslinje.
Citadellet ligger derovre -
- men de tyske ingeniørtropper har ikke fået ødelagt Moltke-broen.
Broen her er det sidste større støttepunkt -
- mellem sovjethæren og selveste Hitlers bunker.
Den 28. april 1945.
I skumringen indleder russerne deres angreb på Berlins citadel.
Kan de vinde kontrollen med Moltke-broen, vil byen falde.
Broen her blev heftigt og bittert forsvaret.
Jo tættere man kom på citadellet -
- desto mere desperate og fanatiske blev tropperne.
Forsvaret af denne bro er nazisternes sidste håb.
Krydser russerne broen, kan de røre ved deres ultimative mål:
Hitler i sin bunker.
Det er vigtigt for russerne at fremvise Hitlers lig.
De har kæmpet så hårdt mod det topstyrede regime og dets fører.
Russerne indtager broen ved midnat; de er omsider i citadellet.
Nu er det kun førerbunkeren, der skiller russerne og Hitler.
Han sætter sin sidste plan i værk.
Den 29. gifter han sig med sin elskerinde, Eva Braun -
- som belønning for hendes loyalitet.
Den 30. april omkring klokken 15.30 -
- begår han selvmord sammen med hende i bunkeren.
Hitler vidste, Mussolini var blevet urineret på og hængt op på et torv.
Hitler fik sit lig brændt for at undgå den skæbne.
Fra førerens hovedkvarter meddeles det -
- at vores fører Adolf Hitler i eftermiddag -
- på sin kommandopost i Rigskancelliet -
- hvor han kæmpede mod bolsjevismen til det sidste -
- faldt for Tyskland.
Efter nyheden om Hitlers død følte berlinerne sig ladt i stikken -
- af manden, der fremstillede sig som deres leder og nationens fader.
Inde i flaktårnet finder Dieter tragiske omkomne.
Næsten 4000 berlinere tager deres eget liv under slaget -
- i stedet for at overgive sig til sovjethæren.
Sergent? Har De set Inge Dombrowski?
Hun er død. Løjtnant Seidler skød hende.
Russerne står uden for regeringsbygningerne og Rigsdagen.
Tre angreb mislykkes - med store russiske tab.
De må sprænge sig vej gennem de tilmurede indgange -
- og kæmpe mand mod mand.
Klokken 22.40 den 30. april 1945 -
- hejses Sovjetunionens røde flag over bygningen.
Det betyder, at alle forsvarslinjer, som tyskerne har stillet i vejen -
- er blevet brudt af Den Røde Hær.
Nazityskland er øjensynligt besejret og krigen i Europa så godt som slut.
En for få år siden højtagtet, moderne storby -
- er blevet reduceret til murbrokker.
Blot syv timer efter Hitlers selvmord er Fæstning Berlin faldet.
En fjerdedel af byen lå i ruiner, 500.000 lejligheder blev ødelagt -
- byens infrastruktur var smadret, der var ikke rent drikkevand.
Kvinder blev tvunget til slavearbejde og ryddede veje for murbrokker.
Og stanken af rådnende lig i de sammenstyrtede bygninger.
Sovjetstyrkerne mistede over 80.000 mand i slaget om Berlin.
Det tyske dødstal var næsten det dobbelte.
Vi bør huske, at slaget om Berlin aldrig burde være udkæmpet -
- og at det udelukkende blev udkæmpet -
- fordi Hitler nægtede at se det uundgåelige nederlag i øjnene.
Og hele denne by og meget mere til blev ofret på hans egos alter.
Albert Speer afsoner 20 års fængsel for sin rolle i krigsforbrydelserne.
Da han løslades i 1966 -
- skriver han om sine oplevelser som Det Tredje Riges arkitekt.
Dieter studerer historie i Berlin og bliver journalist.
Han dør af naturlige årsager i år 2000, 71 år gammel.
En uge efter Berlins fald overgiver Tyskland sig officielt.
Den 8. maj bekendtgøres sejren i Europa.
Da japanerne overgiver sig fire måneder senere, er krigen slut.
Trods nazisternes banebrydende teknologi og megakonstruktioner -
- er Hitlers Tredje Rige faldet -
- og over 60 mio. har mistet livet i historiens dødeligste konflikt.
Tekster: T.R. Møller