Історія Лізі
ЗА РОМАНОМ СТІВЕНА КІНҐА
КВІТКА ЦВІТЕ СОБІ НА РАДІСТЬ.
ОСКАР ВАЙЛД
Він її забрав?
Ні. Вона забрала його.
Але… наскільки? Коли вона вернеться?
Може не вернутися. Ти ж розумієш?
Нічого не розумію, тому не лякай мене.
Ти вже налякана.
Мусимо чекати.
Кататонічна ти мені більше подобалася.
Оце вже гівняна заява.
Ну все, я вмикаю світло. Добре?
Ні!
Лізі?
Лізі.
Сюди.
Давай.
Гляньте на мене!
Що це?
Що це таке, сучко?
Я син Скотта Лендона.
Я пророк.
Я маяк.
Телепортуй мене, Скотті.
Лізі.
-Лізі, сонце. -Гей.
-О боже. -Боже, Лізі. Ми так боялися.
-Усе добре? -Так. Його більше нема.
-Точно? -Так.
Добре.
Ти збрехала про пістолет.
Так. Хочеш зараз через це сваритися?
Ні.
Слухайте. Вас тут не було. Зрозуміло?
-Так. -Так.
Скотт же тебе підтримував і направляв?
Так.
Ден.
Мені дуже жаль.
Поліція Клівз Міллз. Офіцер Рорі Голл.
Вітаю, це Ліза Лендон.
Сталося щось жахливе.
Місіс Лендон, що з вами?
Усе добре. Я вийшла подивитися, чи гроза нічого не пошкодила і…
Негайно їдьте сюди.
Авжеж.
Дякую.
-Уже їдемо. -Чекаю.
УБИВЦЯ ОФІЦЕРА ДЕНІЕЛА БЕКМЕНА І ДОСІ НА ВОЛІ
Лізі. На два слова.
Авжеж.
Ми зачекаємо в кафе. Пиріг будеш?
Чорничний?
-Уперше свідчили в суді? -Так.
Страшно?
Не дуже. Мене запитали, як я знайшла офіцера Бекмана, і я розповіла.
Перевіряли, чи все ціле після грози.
Саме так. Вам ще щось потрібно?
Ви не запитували.
Про що?
Про Джима Дулі.
Так. Його знайшли?
Ні. Знайшли його фургон.
А от він безслідно зник.
Може, він злякався, коли застрелив Дена, і втік.
Пішки? Серйозно?
Креґ, вас щось непокоїть?
Що ж…
Ден Бекман був хорошим офіцером і другом.
Дулі пристрелив його, як собаку.
Якби з ним щось сталося,
я особливо не засмутився б.
А ви, Лізі?
Аж ніяк.
Можливо, він помер.
Можливо.
Якщо це так, то рано чи пізно хтось знайде його тіло.
Сумніваюся.
Не знайде?
Так мені здається.
Ви щось від мене приховуєте?
Так.
Вас чекає пиріг.
Смачного.
Гарно посидіти з сестрами.
Дякую.
Я полюю на була.
Горе – це полювання на була.
Розгадуєш усі загадки…
ЛЮБУСЯ!
…знаходиш підказки…
здобуваєш приз.
Я таки щось пам'ятаю.
ЗАЙЧЕНЯ ДОПОМОЖЕ. БУЛ!
Пам'ятаю Скоттові слова.
Щось про історію. Він казав щось про історію Лізі.
СПОЧИВАЙ З МИРОМ
Мій приз – навчитися жити самій.
УНІВЕРСИТЕТ МЕНУ
От і все, місіс Лендон. Хочете перевірити?
Ні. Я вам довіряю. Знаю, що ви добре попрацювали.
СКОТТ! РАННІ РОКИ! ОПУБЛІКОВАНІ РУКОПИСИ
Його папери берегтимуть у бібліотеці Фоґлера.
Звісно. Не сумніваюся.
Місіс Лендон, я прочитала всі книжки вашого чоловіка.
«Реліквії» – п'ять разів. Він допоміг мені пережити важкий рік.
Співчуваю вашій утраті.
Дякую.
МЕН
Розкажи мені про загорнутих.
Вони ж не кататонічні. Вони не в комі.
Їх не поглинуло зло. Вони не втікачі.
Вони мертві.
Більшість покидає те місце.
Та дехто лишається.
Принаймні на якийсь час.
Знаю.
Розумію. Спокійно.
Це Дарла. Залишіть повідомлення.
Привіт, сестро.
Я лишаю повідомлення,
бо знаю, що ти вимикаєш телефон, коли займаєшся йогою.
Хай там як, я мушу поїхати.
Може, Аменда вже тобі розповіла. Не знаю.
Та я вернуся. Надіюся, що вернуся.
Якщо щось станеться з Амендою,
приведи її до тями.
Знаю, ти зможеш. На тебе можна покластися.
Не хочу тебе тривожити. Мабуть, уже стривожила. Вибач.
Я тебе люблю.
Люблю вас.
СКОТТ ЛЕНДОН РЕЛІКВІЇ
Казав про історію Лізі.
Він же не присвячував тобі книжок?
Вони всі були для мене.
БУЛ! КІНЕЦЬ
ЛІЗІ
ІСТОРІЯ ЛІЗІ СКОТТ ЛЕНДОН
Колись давно, Лізі…
два брати жили на далекій фермі в Пенсильванії.
Якось восени старшого брата поглинуло зло.
Він прагнув убивати.
Тому хлопчиків батько мусив його вбити.
Молодший брат поховав старшого на чарівному пагорбі.
І життя на фермі тривало.
До листопада…
Де мій сандвіч?
Уже несу, татку.
Для них двох у житті було мало приємного.
Америка несеться в пекло, браття й сестри.
Цілий світ несеться в пекло. І так усюди.
Золотий телець і звуки язичницької флейти.
Де мій довбаний сандвіч?
Богом клянуся. Якщо ти негайно не принесеш мені сандвіч…
…шлях додому? Ісусе!
Ісусе!
Лише один шлях у рай.
Я шлях. Я правда. Я світло!
Є шлях уперед,
я знаю, як це пережити, але треба все покинути.
Кинути азартні ігри.
На ньому цвіль. Цвіль. Бачиш?
Так. Можу піти до М'юлі й купити свіжого хліба.
У бляшанці є гроші.
Ти його з'їж.
Татку.
Що «татку»? Їж, я сказав.
Це лише цвіль.
Їж, я сказав! Їж!
Жуй. Ні! Не… Не смій. Ковтай.
Якщо виплюнеш, я змушу це з'їсти.
Ковтай.
Уявіть це не в руках, а в усьому тілі.
І ви кричите: «Відпусти!»
Добре.
Тепер іди звідси. Я не…
Ти чуєш?
Не придурюйся. Я знаю, що чуєш.
Так, татку.
-Ти це чуєш? -Так, татку.
-Ти знаєш, хто це? -Ні.
Це Пол.
-Ні, татку. Це щурі або вітер. -Це він. Ти знаєш, що це…
Ніякі це не щурі й не вітер. Не бреши мені. Це Пол.
Ти казав, що його поховаєш.
Ти його поховав?
Так.
-Глибоко? -Так.
Добре. Ну все. Добре.
Вали звідси.
-Не чую «алілуя!» -Алілуя!
-Не чую «амінь»! -Амінь!
Не чую «алілуя!»
Ти скоро вернешся на роботу?
А ти що, книжку пишеш?
Ні.
Ні, не вернуся. Я ніколи не вернуся на роботу.
Це мене не стосується. Я піду в магазин.
Скутер.
Скутер, синку, йди сюди.
Пам'ятаєш, як ти стрибнув з сарая?
Тоді ти був сміливий.
-Так, татку. -Мусиш бути сміливий.
Бо хоч що це – вітер чи… щур,
чи привид, чи… Пол…
Я не дам їм тебе скривдити.
І я тебе не кривдитиму.
Добре.
Проте мусиш бути сміливий.
Буду.
Це твій час.
Знаю, татку.
Ну все, йди від мене.
Виродки!
Це тривало, не знаю, тиждень. Може, два.
А тоді одного ранку, десь о дев'ятій…
Татку, що таке?
Це машина, Скутер. А ти як думаєш?
Мені гаплик. Кінець. Вони все знають.
Приїхали по мене. Ось що таке.
Довбаний Френк.
Френк вічно пхає носа в чужі справи.
-Що він тут забув? -Татку, не стріляй.
Іди сюди.
Не хочеш, щоб я в нього стріляв? Любиш читати свої книжечки?
Любиш читати? То придумай гарне пояснення. Придумай.
Я його позбудуся.
Позбудься.
Привіт, малий. Ти, мабуть, син Спаркі.
Так, сер.
Я Френк Голзі з заводу. Начальник відділу кадрів.
Дуже приємно, сер. Я Скотт.
Нам не вистачає твого батька.
Його підмайстер навіть лампочку викрутити не може…
без інструкції.
Він не дзвонив вам з Філадельфії?
Ні, синку, не дзвонив.
Він переживає за сестру.
У неї хвороба, яка вбила відомого бейсболіста. З «Янкіз».
Лу Ґеріґа.
У неї та хвороба?
Як жаль. Я не знав, що в нього є сестра.
А хто вас з братом глядить?
Міс Коул з нашої вулиці.
Вона щодня заходить.
Окрім того, Пол уміє готувати чотири різні м'ясні рулети.
Аж чотири?
Попрошу його навчити мою дружину.
Як гадаєш, коли Спаркі повернеться?
Не знаю.
Вона більше не може ходити.
І дихає отак.
От же ж… лихо.
Уперше про таке чую.
Так.
Коли він подзвонить – дай мені знати.
Так, сер.
-Я подзвоню. -От і домовилися.
Компанія не хоче втрачати такого чудового електрика, як Ел Лендон.
Поки я не пішов…
На. Візьми.
Це подарунок.
І ще один для брата.
І тоді, Лізі, сталося щось дуже дивне.
Я пошкодував, що татко його не вбив.
Дякую.
Пусте. Просто скажи йому мені подзвонити.
-Добре? -Так, сер.
Добре.
Слухай, я дуже тобою пишаюся.
Та це кінець, Скут. Мене посадять. Він не останній.
Один з нас помре на цій фермі, Скут.
Ми обидва це знаємо.
Хто це буде? Я чи ти?
Не знаю, татку.
Хочеш полювання на була?
Таке, як влаштовував Пол?
Шукаєш підказки – здобуваєш приз. Який саме – побачиш.
ЩОБ БУТИ ЗДОРОВИМ, ТРЕБА ПИТИ
Серед них були підказки з найкращого полювання Пола.
А тепер вали звідси.
Не можна… Не можна вбити привида.
Не можна вбити привида.
ОСТАННЯ ПІДКАЗКА У ВІТАЛЬНІ ЗАБЕРИ СВІЙ ПРИЗ
Прости мене, Скотті.
Прости.
О боже.
УБИЙ МЕНЕ ПОХОВАЙ ПОРЯД З ПОЛОМ БЛАГАЮ СКОТТ
Я пробував його забрати.
Як забрав Пола. Він так хотів.
Я пробував і пробував, але не зумів.
На другий день я пішов у магазин М'юлі й сказав:
«Татко забрав старшого брата, й вони поїхали геть».
Старий М'юлі відвів мене до шерифа, а той передав у соцслужбу.
Я думав, що мене розпитуватимуть, і його знайдуть, але ні.
Лише ти знала мене, любусю.
Ти принесла в моє життя світло й знала про мою пітьму.
Тепер ти знаєш усю історію.
Розказавши її, я визволився.
Ти була якорем, який так довго тримав мене в цьому світі – у нашому світі.
Ти завжди мене рятувала, Лізі.
Тому я влаштував полювання на була – щоб ти врятувала Аменду
і себе, якщо тебе знайде якийсь Коул – ще один космічний ковбой.
Я влаштував його, щоб ти пригадала й могла жити далі.
-Це справжній приз. -«Це справжній приз».
Тепер ти знаєш про мене все і точно зумієш.
Цілую.
Щонайменше тисячу разів.
І, Лізі…
я тебе люблю.
І я тебе люблю, Скотт.
І я тебе люблю.
Хочу побачити його востаннє.
О боже.
Це тобі.
Скотт.
Люба.
Любуся.
За зачиненими дверима ми одне ціле.
Тільки ти і я, Лізі.
Я тебе люблю.
Що скажеш, любусю?
Вийдеш за мене?
Любуся згодна.
Поцілуйте наречену.
Окрім книг, у мене нічого не було.
А тепер у мене є ти.
Ти в кожній книзі.
Маленька, ти моє серденько.
Настав наш час.
Наш з тобою.
Створимо власний світ.
Лізі.
Я тебе люблю.
Хлопці й золото!
Хлопці й золото! Пірати й золото!
Хлопці й золото!
-Дівчата. -Матуся!
Денді Дейв!
Це ми змайстрували. Вам сподобається.
Так!
Це «Мальви»!
МАЛЬВИ
-Як моряки. -Дякую!
-Люблю тебе, татку. -Дякую!
Це ж «Мальви»!
Аж не віриться!
Амендо! Лізі! Дивіться сюди.
Обережно, там морське чудовисько.
Пірати й золото!
Люблю «Мальви», татку!
Багато золота?
Ціла скриня скарбів.
Там було морське чудовисько, але ми з Лізі й Амендою проскочили.
-За «Мальви». -За «Мальви», Лізі.
За «Мальви».
Що ви тут робите?
Ми тут цілий день. Ти в порядку?
Так, усе добре.
Скотт іще там?
Ні, він пішов далі.
А я – ні.
Хочеш їсти?
-Аякже. -Можемо піти на вечерю в «Деббі».
-Знов у «Деббі»? -Чом би й ні?
Ну добре.
-Буду через хвилинку. -Добре.
Зі мною все буде добре.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська