PAMATĀ STĪVENA KINGA ROMĀNS
PUĶE ZIED PATI SAVAM PRIEKAM.
OSKARS VAILDS
Vai viņš aizveda viņu?
Nē. Viņa aizveda viņu.
Nu... uz cik ilgu laiku? Proti... Kad viņa atgriezīsies?
Viņa varētu neatgriezties. Tu to zini, ne?
Nē, nezinu. Es neko nezinu, tāpēc beidz mani stresot, labi?
Nu tu jau esi pārstresojusies.
Mēs varam tikai gaidīt.
Tu man labāk patiki katatoniskā stāvoklī, tiešām.
Nu tā teikt ir ļoti šausmīgi.
Labi. Es ieslēgšu gaismas. Tev viss labi?
Nē!
Līsij?
Līsij.
Šurp.
Nāc.
Skaties uz mani!
Ko tu man izdarīji?
Ko tu man izdarīji, kuce?
Es esmu Skota Lendona dēls.
Es esmu pravietis.
Es esmu bāka.
Sūti mani augšā, Skotij!
Ak, Līsij.
-Līsij, mīļā. -Ei.
-Ak dievs. -Līsij. Mēs tā nobijāmies.
-Tev viss labi? -Jā. Un viņa vairs nav.
-Esi droša? -Jā.
Labi.
Tu meloji par ieroci.
Jā, meloju. Tu gribi tagad par to runāt?
Nē.
Labi. Jūs te nebijāt. Saprotat?
-Jā. -Jā.
Skots tev palīdzēja, visu laiku tevi vadīja, vai ne?
Jā.
Ak, Den.
Ak.
Man tik ļoti žēl.
Klīvsmilsas policija. Runā policists Rorijs Hols.
Sveiki, te Lisa Lendone.
Noticis kaut kas šausmīgs.
Jums viss labi, Lendones kundze?
Nē, man viss labi. Es iznācu apskatīt negaisa postījumus, un...
Man vajag, lai jūs tūlīt pat atbraucat.
Jā, protams.
Jā. Paldies.
-Nu skaidrs. Braucam. -Labi.
POLICISTA DENJELA BEKMENA SLEPKAVA JOPROJĀM BRĪVĪBĀ
Līsij. Varam aprunāties?
Protams.
Tiksimies ēstuvē? Gribi kādu kūku?
Melleņu?
-Pirmo reizi zvērināto priekšā? -Jā.
Biedējoši?
Ne īpaši. Viņi tikai gribēja zināt, kā es atradu policistu Bekmenu, es pastāstīju.
Jūs izgājāt apskatīt negaisa postījumus.
Tieši tā. Varu jums vēl ar ko palīdzēt?
Jūs neko neesat jautājusi.
Par ko?
Par Džimu Dūliju.
Ak jā. Viņš ir atrasts?
Nē. Atrada mašīnu, ar kuru viņš brauca.
Bet no viņa ne vēsts.
Varbūt nobijās, kad nošāva Denu, un aizbēga.
Kājām? Jūs tā domājat?
Jums kaut kas padomā, Kreg?
Nu...
Dens Bekmens bija labs policists un labs draugs.
Dūlijs viņu nošāva kā suni.
Ja kaut kas noticis ar vīrieti, kurš to izdarīja,
es īsti naktī par to neraudātu.
Un jūs, Līsij?
Nekādā gadījumā.
Varbūt viņš ir miris.
Varbūt.
Ja tā ir, domāju, kāds beigu beigās uzskries līķim.
Nedomāju vis.
Nē?
Tikai tāda nojauta.
Vai jūs kaut ko man nestāstāt?
Jā.
Ejiet ēst kūku.
Lai garšo!
Pavadiet labi laiku ar māsām!
Paldies.
Esmu devusies būlu medībās.
Sēras ir būlu medības.
Atrisini visas mīklas...
MĪĻUK!
...atrodi visus pavedienus...
tad iegūsi balvu.
Es atceros vienu lietu.
MĪĻUK! PEKA TEV PALĪDZĒS. BŪLS!
Ko Skots pateica.
Kaut ko par stāstu. Viņš teica, ka tas ir Līsijas stāsts.
Mana balva ir iemācīšanās dzīvot vienai.
MEINAS UNIVERSITĀTE
Viss, Lendones kundze. Gribat pēdējo reizi apskatīties?
Nē. Es jums uzticos. Zinu, ka noteikti paveicāt lielisku darbu.
SKOTS! AGRĪNIE GADI! PUBLICĒTIE MANUSKRIPTI
Nu, viņa papīriem Foglera bibliotēkā būs labas mājas.
Jā, tā noteikti būs. Esmu droša.
Esmu izlasījusi visas jūsu vīra grāmatas, Lendones kundze.
Relikvijas - piecas reizes. Viņš man palīdzēja pārdzīvot smagu laiku.
Ļoti jūtu jums līdzi par zaudējumu, kundze.
Paldies.
MEINA
Man vajag, lai tu man pastāsti par apklātajiem.
Jo viņi nav katatoniskā stāvoklī, vai ne? Un viņi nav komā.
Un viņus nav pārņēmis sliktais. Un viņi nav aizgājuši.
Viņi ir miruši.
Vairums no viņiem dodas prom.
Bet daži no viņiem paliek.
Viņi nogaida, vismaz kādu laiciņu.
Saprotu.
Es saprotu. Viss ir labi. Ir labi.
Te Darla. Lūdzu, atstājiet ziņu.
Sveika, mās.
Es atstāšu ziņu,
jo es zinu, ka tu vienmēr atslēdz telefonu, kad nodarbojies ar jogu.
Nu vienalga, man jādodas.
Varbūt Amanda tev jau pastāstīja. Es nezinu.
Bet es atgriezīšos. Proti, es ceru.
Bet, ja kaut kas notiek ar Amandu,
zini, dabū viņu atpakaļ uz sliedēm, labi?
Es zinu, ka tu to izdarīsi. Es varu uz tevi paļauties.
Klau, es negribu tevi satraukt. Proti, varbūt jau satraucu. Piedod.
Es tevi mīlu.
Es jūs abas mīlu.
SKOTS LENDONS RELIKVIJAS
Viņš teica, Līsijas stāsts.
Viņš taču neveltīja tev nevienu grāmatu?
Tās visas bija man.
BŪLS! BEIGAS.
LĪSIJA
LĪSIJAS STĀSTS AUTORS SKOTS LENDONS
Sensenos laikos, Līsij...
kādā nomaļā fermā Pensilvānijā dzīvoja divi brāļi.
Vienu gadu rudenī vecākajā brālī iegāja sliktais.
Proti, viņš kļuva slepkavīgs.
Tāpēc zēna tēvam vajadzēja viņu nogalināt.
Jaunākais brālis viņu apglabāja apburtā kalna nogāzē.
Un dzīve nomaļajā fermā turpinājās.
Bet novembrī...
Kur mana sviestmaize?
Nesu, tēt. Nesu.
To īsti nevarēja saukt par dzīvi, kas viņiem bija palikusi.
Amerika dodas uz elli, brāļi un māsas.
Visa pasaule dodas uz elli. To var redzēt visur.
Zelta teļš un pagānu flautas skaņa.
Velns, kur ir mana nolādētā sviestmaize?
Zvēru pie Dieva. Ja nenāksi un neiedosi manu nolādēto sviestmaizi...
...kas ir ceļš mājās? Jēzus!
Jēzus!
Bet patiesais ceļš ved uz debesīm.
Es esmu ceļš. Es esmu patiesība. Es esmu gaisma!
Un ir ceļš uz priekšu, var tikt taipusē, bet ir kas jāatmet.
Ir jāatmet azartspēles.
Uz tās ir pelējums. Tas ir pelējums. Redzi?
Ak jā. Es varētu aiziet pie Mīlijas un dabūt svaigu klaipu.
Bundžiņā ir nauda.
Ēd to tu.
Tēt.
Ko - tēt? Es teicu - ēd to tu.
Tikai nedaudz pelējuma.
Ēd, es teicu! Ēd! Ēd!
Košļā to. Nē! Neuz... Neuzdrīksties! Tagad norij.
Ja tu to izvemsi, es likšu atkal apēst.
Norij to!
Iedomājieties: ne tikai jūsu rokas, bet viss ķermenis.
Jūs tur kliedzat: "Laidiet mani!"
Labi.
Labi, nu ej prom. Es ne...
Tu dzirdi?
-Nedirsini mani. Zinu, ka tu to dzirdi. -Jā, tēt.
-Tu to dzirdi? -Jā, tēt.
-Tu zini, kas tas ir? -Nē.
Tas ir Pols.
-Nē, tēt. Tās ir tikai žurkas vai vējš. -Jā, ir. Tu zini, tas ir...
Tā nav sūda žurka, un tas nav vējš. Nemelo man! Tas ir Pols.
Tu man teici, ka apglabāsi viņu.
Vai tu apglabāji viņu?
Jā.
-Dziļi? -Jā.
Skaidrs, skaidrs, skaidrs. Labi, labi. Skaidrs.
Velns, vācies no šejienes.
-Varu dzirdēt aleluja? -Aleluja!
-Varu dzirdēt āmen? -Āmen!
Varu dzirdēt aleluja?
Vai tu drīz atgriezīsies darbā?
Ko, tu raksti grāmatu?
Nē.
Nē, es neatgriezīšos darbā. Nekad neatgriezīšos darbā. Skaidrs? Ne.
Laikam tā tava darīšana. Es aiziešu uz veikalu.
Skūter.
Skūter, draudziņ, panāc.
Atceries, kā tu nolēci no tā šķūņa?
Tu todien biji drosmīgs, dēls.
-Jā, tēt. -Tev jābūt drosmīgam.
Jo, lai kas tas būtu, vai tas ir vējš vai žurka,
vai tas ir spoks vai... Pols...
es vairs neļaušu viņiem nodarīt tev pāri.
Es tev vairs nedarīšu pāri, labi?
Jā.
Bet tev jābūt drosmīgam.
Es būšu.
Šis ir tavs laiks.
Es zinu, tēt.
Nu atstāj mani.
Maitasgabali!
Tas tā turpinājās, es nezinu, vēl kādu nedēļu, divas.
Un tad kādu rītu ap deviņiem...
BASRIVERAS TĒRAUDA KOMPĀNIJA
Tēt, kas tas ir?
Tā ir sūda mašīna, Skūter. Pēc kā izklausās?
Domāju, izklausās pēc tā, ka esmu dirsā. Beigas. Viņi visu zina.
Viņi ieradušies man pakaļ. Tas notiek.
Tas ir sūda Frenks.
Nolādētais Frenks vienmēr lien citu darīšanās.
-Ko viņš te dara? -Tēt, nešauj pa viņu.
Nāc šurp.
Negribi, lai šauju pa viņu? Tev patīk lasīt tās nolādētās grāmatas?
Tev patīk tās lasīt? Tad nu izdomā kādu labu stāstu. Izdomā.
Es tikšu no viņa vaļā.
Dari to.
Sveiks, dēls. Laikam esi viens no Spārkija puikām.
Jā, kungs. Tieši tā.
Esmu Frenks Holzijs no rūpnīcas. Personāldaļas vadītājs.
Prieks iepazīties, kungs. Es esmu Skots.
Mums tā kā trūkst tava tēva.
Viņa māceklis nespēj pat nomainīt spuldzīti bez...
rokasgrāmatas.
Viņš jums no Filijas nepiezvanīja?
Nē, dēls, nepiezvanīja gan.
Nu, viņš ir nobažījies par savu māsu.
Viņai ir tā slimība, kas nogalināja slaveno beisbolistu no Yankees.
Ziniet, Lū Gērigu.
Ak, viņai ir tā?
Tas gan žēl. Es pat nezināju, ka viņam ir māsa.
Kurš pieskata tevi un tavu brāli?
Kolas jaunkundze no šīs pašas ielas.
Viņa katru dienu atnāk.
Turklāt Pols prot četros veidos pagatavot viltoto zaķi.
Četros, ko?
Palūgšu, lai viņš iemāca manai sievai.
Kā tu domā, kad Spārkijs atgriezīsies?
Es īsti nezinu.
Viņa vairs nevar paiet.
Un viņa elpo šādi.
O, dir... dirižablis.
Teju ļaunākais, ko esmu dzirdējis.
Jā.
Nu, tad, kad viņš piezvana, palūdz, lai uzdžinkstina man, labi?
Jā, ser.
-Protams. -Mēs izplānosim.
Kompānija nevar atļauties zaudēt tik prasmīgu elektriķi kā Els Lendons.
Nu, pirms aizeju...
Lūdzu. Aiziet, ņem.
No manis tev.
Un te viens tavam brālim.
Pēkšņi, Līsij, notika ļoti dīvaina lieta.
Es gribēju, lai tētis viņu nogalinātu.
Paldies.
Nav par ko. Tu tikai pasaki, lai man piezvana.
-Labi? -Jā, kungs.
Nu labi.
Klau, es ar tevi ļoti lepojos.
Bet tās ir beigas, Skūt. Mani savāks. Viņš nebūs pēdējais.
Viens no mums šajā fermā nomirs, Skūt.
Tu to zini, un es to zinu.
Kurš no mums tas būs? Es vai tu?
Es nezinu, tēt.
Es tev uztaisīju būlu medības.
Tā, kā to darīja Pols.
Atrodi pavedienu, dabū balvu. Paskatīsimies, kurš tas būs.
MUMS IR JĀDZER, JA GRIBAM BŪT VESELI
Daži pavedieni bija no Pola vislabākajām būlu medībām.
Nu vācies.
Tu nevari... tu nevari nogalināt rēgu, zini?
Tu nevari nogalināt rēgu.
PĒDĒJAIS PAVEDIENS DZĪVOJAMAJĀ ISTABĀ SAŅEM BALVU
Man ļoti žēl, Skotij.
Man ļoti žēl.
Ak dievs.
NOGALINI MANI, LAI ESMU KOPĀ AR POLU LŪDZU, SKOT
Es mēģināju viņu aizvest, Līsij.
Tur, kur aizvedu Polu. Viņš to gribēja.
Es mēģināju un mēģināju, bet nespēju.
Nākamajā dienā es aizgāju uz Mīlijas veikalu un pateicu:
"Mans tētis paņēma manu vecāko brāli un laikam pameta mani."
Vecā Mīlija mani aizveda pie apgabala šerifa, un šerifs - uz bāriņtiesu.
Es domāju, ka viņi uzdos jautājumus un atradīs viņu, bet tā nenotika.
Tu biji vienīgā, kura mani pazina, mīļuk.
Tu sniedzi man gaismu un pazini manu tumsu.
Nu tu zini stāsta pēdējo daļu.
Un tās izstāstīšana ir mani atbrīvojusi.
Tu biji enkurs, kas mani turēja šajā pasaulē, mūsu pasaulē, tik ilgi.
Tu vienmēr mani glābi, Līsij.
Tāpēc es tev atstāju būlu medības, lai tu vari izglābt Amandu
un ja nu tev uzbruktu kāds tāds kā Kols, vēl viens tālā kosmosa kovbojs.
Bet galvenokārt es tās atstāju tāpēc, lai tu varētu atcerēties un doties tālāk.
-Tā ir tava īstā balva. -"Tā ir tava īstā balva."
Un nu, kad tu zini par mani visu, es zinu, ka tu to spēj.
Bučas.
Vismaz tūkstotis.
Un, Līsij...
Es tevi mīlu.
Es arī tevi mīlu, Skot.
Es arī tevi mīlu.
Man vēl vienu reizi viņš jāredz.
Ak dievs.
Paņem šo.
Skot.
Mīļā.
Mīļuk.
Kad durvis aizvērtas, mēs esam kā viens.
Esam tikai mēs abi, Līsij.
Es tevi mīlu.
Ko teiksi, mīļuk?
Vai precēsimies?
Mīļuks domā, ka tas ir labs plāns.
Varat noskūpstīt līgavu.
Man bija tikai stāsti.
Un nu man esi tu.
Tu esi visos stāstos.
Tu esi mana sirds, mazā.
Tagad ir mūsu laiks.
Tavs un mans.
Mēs varam radīt paši savu pasauli.
Līsij.
Es tevi mīlu.
Puiši un zelts!
Puiši un zelts! Pirāti un zelts!
Puiši un zelts! Puiši un zelts!
-Meitenes, nāciet. -Labā Mā!
Dendij Deiv!
Sveikas. Mēs jums šo uzbūvējām garāžā. Ceru, ka jums patiks.
Jā!
Tā ir Kāršroze! Tā ir Kāršroze!
KĀRŠROZE
-Jūs esat īstas jūrnieces. -Paldies!
-Mīlu tevi, tēt. -Paldies!
Tā ir Kāršroze! Tā ir Kāršroze!
Neticami, ka jūs to uzbūvējāt!
Amanda! Līsij! Paskatieties.
Uzmanīgi! Šķiet, priekšā ir jūras briesmonis.
Pirāti un zelts! Pirāti un zelts!
Man patīk Kāršroze, tēt!
Jums ir daudz zelta?
Mums ir vesela dārgumu lāde.
Tur bija jūras briesmonis, bet mēs ar Līsiju un Amandu tikam galā.
-Par Kāršrozi, meitenes. -Priekā, Līsij.
Priekā.
Ko jūs te darāt?
Mēs te bijām visu dienu. Tev viss labi?
Jā. Man viss labi.
Vai Skots aizvien ir tur?
Nē, nu viņš ir aizgājis.
Bet es ne.
Gribat kaut ko ieēst?
-Protams. -Varam aiziet uz Debijas ēstuvi.
-Kāpēc atkal uz Debijas? -Kāpēc ne?
Labi.
-Pēc brīža būšu. -Labi.
Man viss būs labi.
Tulkojusi Laura Hansone