BASERET PÅ STEPHEN KINGS ROMAN
EN BLOMST BLOMSTRER FOR AT GLÆDE SIG SELV.
Tog han hende med?
Nej. Hun tog ham med.
Jamen... Hvor længe? Jeg mener... Hvornår kommer hun tilbage?
Måske kommer hun ikke tilbage. Det ved du vel?
-Nej, jeg ved ikke noget. Du stresser mig. -Du er allerede stresset.
Vi kan kun vente.
Det var meget nemmere, da du var katatonisk.
Hvor er du tarvelig.
Godt. Jeg tænder lyset. Er du okay?
Nej!
Lisey?
Lisey.
Denne vej.
Kom så.
Se på mig!
Hvad har du gjort ved mig?
Hvad har du gjort ved mig, so?
Jeg er Scott Landons søn.
Jeg er profeten.
Jeg er fyrtårnet.
Beam mig op, Scotty.
Lisey.
-Lisey, søde. -Hej.
-Åh nej. -Gud, Lisey, vi var så bange.
-Er du okay? -Ja. Og han er væk.
-Er du sikker? -Ja.
Godt.
Du løj om pistolen.
Ja, det gjorde jeg. Vil du tale om det nu?
Nej.
Godt. I har ikke været her. Forstår I det?
-Ja. -Ja.
Scott var der og guidede dig igennem det hele, ikke?
Jo.
Dan.
Om forladelse.
Cleaves Mills politi. Det er Rory Hall.
Hej, det er Lisa Landon.
-Der er sket noget frygteligt. -Er De okay, mrs. Landon?
Jeg er okay. Jeg gik ud for at se, om der var skader efter uvejret, og...
I må komme herude. Med det samme.
Ja, naturligvis.
Ja. Tak.
-Godt. Vi er på vej. -Okay.
POLITIBETJENT DANIEL BECKMANS MORDER STADIG PÅ FRI FOD
Lisey. Kan vi lige tale sammen?
Ja.
Skal vi mødes på cafeteriet? Vil du have tærte?
Blåbær?
-Var det første gang med en anklagejury? -Ja.
Var det intimiderende?
Ikke rigtig. De ville bare høre, hvordan jeg fandt Beckman. Det fortalte jeg.
Du ville se til skaderne efter uvejret.
Præcis. Er der andet, jeg kan hjælpe dig med?
Du spurgte aldrig.
Hvad?
Om Jim Dooley.
Ja. Har de fundet ham?
Næ. De har fundet hans bil.
Men der er intet spor af ham.
Måske blev han bange, da han havde skudt Dan, og stak af.
Til fods? Tror du?
Er der noget, du vil sige, Craig?
Altså...
Dan Beckman var en god betjent og en god ven.
Dooley skød ham som en skabet køter.
Jeg ville ikke ligefrem græde mig selv i søvn, hvis der skete morderen noget.
-Ville du det, Lisey? -Bestemt ikke.
Måske er han død.
Måske.
Hvis han er, finder nogen vel liget før eller siden.
Det tror jeg ikke.
Ikke det?
Det siger min fornemmelse mig.
Er der noget, du ikke fortæller mig?
Ja.
Kør hen og spis din tærte.
Velbekomme.
-Hyg dig med dine søstre. -Tak.
Jeg er på booljagt.
Sorgen er en booljagt.
Hvis man løser alle gåderne
og finder alle sporene...
...så får man en præmie.
Der er én ting, jeg kan huske.
BABYLUV- MUS HJÆLPER DIG. BOOL!
Noget, Scott sagde.
Det var noget om en historie. Det var Liseys historie, sagde han.
HVIL I FRED
Min præmie er at lære at kunne være alene.
Det var det, mrs. Landon. Vil De have et sidste kig?
Nej, jeg stoler på jer. Jeg er sikker på, at I har været grundige.
SCOTT! DE FØRSTE ÅR! UDGIVNE MANUSKRIPTER
Hans manuskripter får et godt hjem på Fogler-biblioteket.
Ja, det er jeg ikke i tvivl om.
Jeg har læst alle Deres mands bøger, mrs. Landon.
Efterladt fem gange. Han hjalp mig gennem et hårdt år i mit liv.
Det gør mig meget ondt med Deres tab.
Tak.
Du må fortælle mig om de tilhyllede.
For de er ikke katatoniske, vel? Og de er ikke i koma.
Og de er ikke grebet af det onde. Og de er ikke væk.
De er døde.
De fleste af dem drager videre.
Men nogle af dem bliver der.
De holder fast. I hvert fald midlertidigt.
Jeg ved det godt.
Jeg forstår det godt. Det er okay.
Det er Darla. Læg en besked.
Hej, søs.
Nu lægger jeg en besked,
for jeg ved, at du altid slukker din telefon, når du dyrker yoga.
Men jeg må rejse væk.
Måske har Amanda allerede forklaret dig det. Det ved jeg ikke.
Men jeg kommer tilbage igen. Det håber jeg da.
Men hvis der sker noget med Amanda,
så bare få hende tilbage på sporet, ikke?
Jeg ved, jeg kan regne med dig.
Jeg vil ikke gøre dig bekymret. Det har jeg måske allerede gjort. Undskyld.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker jer begge to.
SCOTT LANDON EFTERLADT
Liseys historie, sagde han.
Han tilegnede dig aldrig en bog, vel?
De var alle sammen til mig.
BOOL! SLUT
LISEYS HISTORIE AF SCOTT LANDON
-Der var engang, Lisey... -Der var engang, Lisey...
...to brødre, der boede på en afsidesliggende gård i Pennsylvania.
Et efterår blev den ældste bror grebet af det onde.
Det vil sige, at han blev morderisk.
Så drengens far var tvunget til slå ham ihjel.
Lillebroren begravede ham på en fortryllet bakkeskråning.
Og livet på den afsidesliggende gård gik videre.
Men i november...
Hvor er min sandwich?
Den er på vej, far.
Det var ikke noget godt liv for de to, der var tilbage.
Amerika er på vej i Helvede, brødre og søstre.
Hele verden er på vej i Helvede. Man ser det overalt.
Guldkalven og lyden af den hedenske panfløjte.
Hvor fanden bliver min sandwich af?
Jeg sværger, at hvis du ikke kommer med min forbandede sandwich...
...hvad fører os hjem? Jesus!
Jesus!
Men der er kun én sand vej til himlen.
Jeg er vejen. Jeg er sandheden. Jeg er lyset!
Der er en vej frem, men man skal ofre noget.
Man skal opgive hasardspil.
Der er mug på. Kan du se det?
Ja. Jeg kan gå hen til Mulie og købe et friskt brød.
Der er penge i dåsen.
Du kan spise det.
-Far. -Hvad? Jeg sagde, at du kan spise det.
Det er bare lidt mug.
Spis det, sagde jeg! Spis det!
Tyg det. Nej, du kan lige... Det kan du lige vove på. Slug det så.
Hvis du kaster op, får jeg dig til at spise det igen.
Slug det.
Forestil dig, at det ikke bare er dine hænder, men hele din krop.
Du skriger: "Slip mig!"
Godt.
Smut så. Jeg vil ikke...
Hørte du det?
-Drop det pis. Jeg ved, du hørte det. -Ja, far.
-Hørte du det? -Ja, far.
-Ved du, hvem det er? -Nej.
Det er Paul.
-Nej, far. Det er rotter eller vinden. -Jo, det er.
Det er sgu ikke en rotte, og det er ikke vinden. Du skal ikke lyve. Det er Paul.
Du sagde, du ville begrave ham.
-Begravede du ham? -Ja.
-Langt nede? -Ja.
Godt, godt. Okay. Godt.
Pis så af med dig.
-Må jeg høre et halleluja? -Halleluja!
-Må jeg høre et amen? -Amen!
Må jeg høre et halleluja?
-Skal du snart på arbejde igen? -Er du i gang med at skrive en bog?
Nej.
Nej, jeg skal ikke tilbage på arbejde. Jeg skal aldrig tilbage. Okay?
Det er vel din egen sag. Jeg går hen til butikken.
Scooter.
Scooter, min ven, kom her.
Kan du huske, da du sprang ned fra laden?
Du var modig den dag, knægt.
-Ja, far. -Du skal være modig.
Uanset hvad det er, om det så er vinden eller en rotte
eller et spøgelse eller... Paul...
...så vil jeg ikke lade dem gøre dig fortræd mere.
Jeg vil ikke gøre dig fortræd mere. Okay?
Ja.
Men du skal være modig.
Det skal jeg nok.
Nu er det din tur.
Det ved jeg godt, far.
Lad mig så være.
Møgsvin!
Sådan blev det ved i en uge mere eller måske to.
Og så en morgen ved nitiden...
Far, hvad er det?
Det er sgu da en bil, Scooter? Hvad synes du, det lyder som?
Det lyder, som om jeg er på røven. Det er slut. De ved det hele.
De kommer efter mig. Det er det, der sker.
Det er fandeme Frank, der altid stikker næsen i andres sager.
-Hvad laver han her? -Du må ikke skyde ham, far.
Må jeg ikke skyde ham? Kan du godt lide de forbandede bøger?
Kan du godt lide at læse dem? Så har du bare at finde på en god historie.
Jeg slipper af med ham.
Gør det.
Dav, knægt. Du må være en af Sparkys drenge.
Ja, det er jeg, hr.
Frank Halsey. Jeg er personalechef på stålværket.
Hyggeligt at møde Dem, hr. Jeg hedder Scott.
Vi savner din far. Hans elev kan end ikke skifte en pære uden en...
...brugsanvisning.
Har han ikke ringet fra Philly?
Nej, det har han godt nok ikke.
Jamen han er bekymret for sin søster.
Hun har den sygdom, som tog livet af ham den berømte spiller fra Yankees.
Ham Lou Gehrig.
Har hun det?
Det var synd. Jeg vidste ikke engang, at han havde en søster.
Hvem tager sig så af dig og din bror?
Miss Cole fra længere nede ad vejen.
Hun kigger forbi hver dag.
Desuden kan Paul lave farsbrød på fire forskellige måder.
Fire ligefrem?
Det må han lære min kone.
Hvornår tror du, Sparky kommer tilbage?
Det ved jeg ikke.
Hun kan ikke længere gå selv.
Og hun trækker vejret sådan her.
Det var sat... sørens.
Det lyder godt nok slemt.
Ja.
Bed ham om at ringe til mig, når han kommer hjem, ikke?
Ja.
-Det skal jeg nok. -Så finder vi ud af noget.
Firmaet har ikke råd til at miste en dygtig elektriker som Al Landon.
Inden jeg går...
Her. Tag den bare.
Fra mig til dig.
Her er en til din bror.
Og så lige pludselig, Lisey, skete der noget besynderligt.
Jeg ønskede, at min far ville dræbe ham.
Tak.
Ingen årsag. Så må du bare få ham til at ringe til mig.
-Ikke? -Jo.
Godt.
Hør her. Jeg er meget stolt af dig.
Men det er slut, Scoot. Jeg er færdig. Han bliver ikke den sidste.
En af os dør her på gården, Scoot.
Det ved vi begge to godt.
Hvem af os bliver det? Mig eller dig?
Det ved jeg ikke, far.
Jeg har lavet en booljagt til dig.
Ligesom Paul plejede at gøre.
Find et spor, få en præmie. Lad os se, hvad det ender med.
VI SKAL DRIKKE HVIS VI VIL HAVE DET GODT
Nogle af sporene kom fra den bedste booljagt, Paul lavede.
Skrid så med dig.
Man kan jo ikke dræbe et spøgelse, vel?
Man kan ikke dræbe et spøgelse.
DET SIDSTE SPOR ER I STUEN FÅ DIN PRÆMIE
Undskyld, Scotty.
Du må virkelig undskylde.
Åh nej.
DRÆB MIG GENFOREN MIG MED PAUL JEG BEDER DIG SCOTT
Jeg prøvede at tage ham med, Lisey.
På samme måde som med Paul. Det var det, han ville.
Jeg prøvede og prøvede, men jeg kunne ikke.
Næste dag gik jeg hen til Mulies butik og sagde:
"Min far tog min storebror med, og de har åbenbart forladt mig."
Gamle Mulie tog mig med til politiet, der afleverede mig hos børneforsorgen.
Jeg troede, de ville stille spørgsmål og finde ham, men det gjorde de aldrig.
Du var den eneste, der kendte mig, babyluv.
Den, der gav mig lys og kendte til mit mørke.
Nu kender du den sidste del af historien.
At fortælle den har befriet mig.
Du har været det anker, der har fastholdt mig i vores verden så umådelig længe.
Du reddede mig altid, Lisey.
Jeg efterlod en booljagt til dig, så du kunne redde Amanda,
og i tilfælde af at en som Cole, endnu en syre-psyko, skulle komme efter dig.
Men først og fremmest efterlod jeg den, så du kunne huske at komme videre.
-Det er din egentlige præmie. -"Det er din egentlige præmie."
Og nu hvor du har mig fuldt og helt, ved jeg, at du kan.
Kys.
Mindst tusind.
Og, Lisey...
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig, Scott.
Jeg elsker også dig.
Jeg må se ham en sidste gang.
Åh nej.
Behold den.
Scott.
Skat.
Babyluv.
Når døren lukker, er vi ligeværdige.
Så er det bare dig og mig, Lisey.
Jeg elsker dig.
Hvad siger du, babyluv?
Skal vi giftes?
Babyluv siger, at det er en god plan.
Du må nu kysse bruden.
Jeg havde ikke andet end historier.
Og nu har jeg dig.
Du er samtlige historier.
Du er min store kærlighed, pus.
Det her er vores tid.
Du og jeg.
Vi kan skabe vores egen verden.
Lisey.
Jeg elsker dig.
Kærester og guld!
Pirater og guld!
Kærester og guld!
-Kom her, piger. -Mama!
Dandy Dave!
Vi har bygget det her til jer. Jeg håber, I kan lide det.
Ja!
Det er Hollyhocks!
-I er rigtige søfolk. -Tak!
-Vi elsker dig, far. -Tak!
Det er Hollyhocks!
Tænk, at I har bygget det!
Amanda! Lisey! Se på mig.
Pas på. Der er vist et søuhyre.
Pirater og guld!
Jeg er vild med Hollyhocks, far!
-Fandt I meget guld? -Vi har en hel skatkiste.
Der er et søuhyre, men mig og Lisey og Amanda slap forbi det.
-Skål for Hollyhocks, piger. -Skål, Lisey.
Hvad laver I her?
Vi har været her hele dagen. Er du okay?
Ja. Jeg er okay.
Er Scott der stadig?
Nej, nu er han væk.
Men det er jeg ikke.
Skal vi få noget at spise?
-Gerne. -Vi kan spise på Debbie's.
-Debbie's igen? -Hvorfor ikke?
Okay.
-Jeg kommer om et øjeblik. -Okay.
Jeg skal nok klare mig.
Tekster af: Eskil Hein