- מבוסס על הרומן מאת סטיבן קינג -
- תיאטרון קולונייד סקוט לנדון -
- סקוט לנדון -
סקוט, אתה מדהים!
יצאתי רק כדי לראות אותך.
היום הכי טוב בחיי.
זה בדיוק כמו ב"שרידים". הכנתי אותו בשבילך.
זה שרביט קסם.
תודה.
אני לא רוצה חתימה. אני רק רוצה שתדע ששינית את חיי.
אתה עשית את זה. אתה!
בסדר, תודה, אנחנו יכולים להיכנס עכשיו.
- אבטחה -
מר לנדון, אתה לא נשמע טוב בכלל.
לא, אני בסדר. באמת.
טוב.
אתה יודע, הפעם האחרונה שלסופר היה כוכב על דלת חדר ההלבשה, זה...
כן. חי את החלום.
עובדי חנות הספרים שנותנת חסות לאירוע
ישמחו לבוא להגיד שלום, אם זה בסדר.
כן, אין בעיה. רק תני לי כמה דקות להתארגן, טוב?
בהחלט.
אוי ואבוי.
פאק.
- ערכת עזרה ראשונה -
מר לנדון?
אני לא רוצה להאיץ בך אבל הם מחכים לך.
מר לנדון, אתה שומע אותי?
מר לנדון?
אתה בסדר?
מר לנדון, אתה שומע אותי?
אתה בסדר?
מר לנדון.
מר לנדון, פתח את הדלת.
אתה בסדר?
מר לנדון?
מר לנדון. -היי.
דלת השירותים ננעלה מאחוריי.
תוכלי לקרוא לאבטחה שיפתחו אותה ולהביא את הטלפון שלי?
כמובן.
אני מוכן.
בואי נתחיל.
הערב נמצא איתנו סופר שבאמת אין צורך להציג אותו.
אחרי שנים רבות ועשרה ספרים רבי-מכר, הוא כבר הפך לאייקון ספרותי.
גבירותיי ורבותיי, קבלו בבקשה את סקוט לנדון.
טוב להיות כאן ונפלא להיות בחיים, או מה?
כתוב על השלט שאסור לשחות בבריכה.
איך אנחנו עונים לזה, קמפרים?
קפוץ ישר למים!
מי התקין את השלט?
משטרת הכיף.
לפני שאקריא לכם מהספר החדש שלי...
חשבתי לדבר קצת על איך רומן בא לעולם.
סליחה.
קח את הזמן, סקוט.
מה קורה?
כל...
רומן...
הוא מאבק בין הסופר ל...
מאבק בין הסופר לסיפור.
והסופר, הסופר הזה לפחות...
תמיד משתדל...
להחזיק מעמד כדי להישאר בשליטה.
הסיפור...
פאק.
הו. אוי, אלוהים. -אתה בסדר?
תעשה הפסקה.
יש לו דם על היד? -מה קורה כאן?
מישהו יכול...
להתקשר לאשתי...
יש רופא באולם?
היי, מותק. מה השעה?
זה לא בעלך, גב' לנדון.
זו ד"ר ג'נצן מבית החולים הדסון היל ממוריאל.
בעלך אושפז כאן הלילה.
מה? מה קרה?
הוא היה בתיאטרון קולונייד לרגל אירוע הקראה והוא התמוטט.
רק רגע. חכי. הוא... הוא בסדר?
גב' לנדון, כדאי שתגיעי הנה בהקדם האפשרי.
תודה.
גב' לנדון, אני מצטערת כל כך על... -איפה הוא?
- הדסון היל ממוריאל -
ד"ר ג'נצן מחכה לך בפנים.
הוא השתעל במכונית וזה לא היה שיעול קל.
ואז באתי לחדר ההלבשה שלו...
בסדר, תודה. -גב' לנדון.
כן. -בואי איתי, בבקשה.
תודה רבה. תודה.
ד"ר מוריס, חייג ל-112, בבקשה. ד"ר מוריס.
ד"ר ג'נצן. -שלום, גב' לנדון.
הגעת מהר יותר משציפיתי. זה טוב.
איפה הוא? -קומה אחת למעלה.
אף אחד כאן לא ראה מעולם פצעים ישנים נפתחים מחדש.
הריאות שלו, המים...
הגורם הראשוני הוא ככל הנראה נגיפי,
אבל כרגע אין לנו מושג איזה נגיף זה,
אלא רק שהוא התפשט במהירות בלתי רגילה.
הוא ביקש שינתקו אותו ממכונת ההנשמה.
מה? למה?
הוא רוצה לדבר איתך.
כמה המצב חמור?
יש לו חום של 41 מעלות והוא בקריסת מערכות.
אני מצטערת, גב' לנדון.
הוא מחזיק מעמד בשבילך.
- חמצן בשימוש בלי אור - בלי ניצוץ -
היי.
ליסי? -כן.
כל כך חם לי.
כל כך חם.
יש קרח?
אפשר לקבל קרח? אפשר לקבל קרח, בבקשה?
כן, כמובן.
טוב, קדימה.
בוא נלך לבריכה.
תזחל לשם אם אין ברירה.
נער ארוך.
מה עם הנער הארוך?
חוסם את הדרך.
גבוה מהעצים.
אין דרך עיקוף.
לא, לא, לא. מה קרה?
מה קרה?
משהו מ...
לפני המון זמן.
כשהייתי ילד.
משהו מפול.
מפול?
אבא!
אבא, הצילו!
פול חטף את הרע!
אבא! אבא, הצילו!
פול חטף את הרע. אבא!
אתה נגוע.
הוא חתך אותי.
מאז...
כל השנים האלה...
משהו היה...
זה מפול?
הלכתי לירח בויה...
מהטרקלין של נמל התעופה.
הלכתי שוב.
הדרך עדיין חסומה.
אי אפשר להגיע לבריכה.
לא, נסה. נסה.
נסה. נסה שוב. נסה שוב.
את ואני, ליסי.
את ואני.
אלוהים.
כמה אהבתי אותך.
אני אוהבת אותך. אני אוהבת אותך. תפסיק.
אל תדבר. רק...
תפסיק לדבר. שמור את האוויר... -הלכתי לאיבוד בחושך.
הלכתי...
לאיבוד בחושך.
ואת מצאת אותי.
החזקת אותי.
לא. לא, לא, לא.
לא. לא.
מותק.
לא.
לא, לא, לא... -מותק.
אל תלך.
בייבילאב.
לא, לא, לא...
לא, אל תלך, אל תלך.
אל תלך.
לא, אל תלך.
אני לא יודעת איך להיות ככה, מותק.
אני לא יודעת איך לחשוב את זה.
אתה היית יודע. אתה...
אתה היית יודע.
אמרת שלהגיד זה לדעת.
אז מה...מה להגיד? להגיד...
להגיד שהחזרת ציוד?
להגיד ש...
שסגרת את העיניים?
אתה מריח את הפרחים מלמטה?
עלית בסערה השמיימה?
אתה ישן עם הדגים?
נפחת את נשמתך?
הסתלקת?
לא.
שומר עלינו מלמעלה?
אני לא יודעת. מה להגיד?
מה זה? אני לא יודעת.
אני לא יודעת איך לחשוב את זה.
בלי אור.
בלי ניצוץ.
בלי אור.
בלי ניצוץ.
בלי אור. בלי ניצוץ.
בלי אור.
בלי ניצוץ.
- משטרה -
בסיס, כאן שתיים בדרך שוגרטופ.
חשבתי שסיימת משמרת.
החלטתי לעבור עוד פעם ליד בית לנדון.
יש לי הרגשה מוזרה. ואז אסיים את המשמרת.
קיבלתי. בסדר.
ליסי.
היי.
מה זה?
זה מחבט הוקי. מחבט הוקי חתום.
זה היה בארון ציוד הספורט של בעלה.
אבל קשה לזהות את השם. נראה לי ששחקני הוקי הם אנאלפביתים.
זה פטריס ברג'רון, ואם יקרה לו משהו, מאט יהרוג אותך.
אז מה התוכנית?
אני אכשיל אותו, וכשהוא יהיה על הרצפה,
תצטרפו אליי ואז אקח אותו לירח...
תיקחי אותו למקום שאת הלכת אליו?
ירח בויה?
אלוהים.
יופי. אני מקווה שהמניאק יירטב לגמרי.
אמנדה, את יודעת למה היית כפילה?
והשל גם? הוא היה בשני מקומות בבת אחת.
סליחה, המה?
השל שהאימא הטובה נתנו לנו כמתנת חתונה. סקוט אהב אותו מאוד.
התחתנת עם גבר מוזר מאוד.
גם סקוט היה כפיל. הוא היה כפיל לפני כשמונה שנים.
הוא לא אמר אף מילה על כפילים. לא לי, בכל אופן.
הוא ידע איך להגיע לשם, ליסי,
מעבר לזה, אני לא חושבת שהוא ידע הרבה.
אבל הוא ידע על הבריכה,
כי הוא דיבר עליה כל הזמן בהרצאות שלו.
הבריכה שכולנו הלכנו אליה כדי לשתות.
חשבתי שזו מטפורה.
עכשיו את יודעת את האמת.
מה את זוכרת?
אני זוכרת שהיא הייתה יפהפייה...
ונוראית.
ואני לא רוצה לחזור לשם לעולם.
יופי, אז תישארי כאן איתנו.
בסדר, אשתדל. אשתדל.
מה עם האנשים שישבו על הספסלים?
אלה שעטופים. מי הם?
לא יודעת. אני לא רוצה לדבר על המכוסים בתכריכים.
אבל מה את חושבת שהם? -לא רוצה לדבר על זה.
בסדר. אני מצטערת.
אל תתעצבני...
לא, את תתעצבני אם את לא... לדבר על דברים שאני לא...
תפסיקו. שתיכן, תפסיקו כבר.
לכי תתחבאו. תיכנסו לשירותים וסגרו את הדלת.
הוא צריך לחשוב שאני לבד כשהוא מגיע.
אני זוכרת דבר אחד.
לא מירח בויה. מכאן. משהו שסקוט אמר.
ישר אחרי ה...
הפעם האחרונה שחתכתי את עצמי, כשהתנתקתי,
לפני שהוא מת.
משהו על סיפור. זה היה הסיפור של ליסי, הוא אמר.
הוא לא הקדיש לך אף ספר, נכון?
לא. ביקשתי ממנו שלא.
למה?
כי הכול השתנה כשהוא נהיה מפורסם.
העולם נכנס פנימה.
צריך לשמור על מקום פרטי בנישואים, מקום סודי.
ולולא היה לנו את זה...
לא היינו עומדים בכל החרא של העושר והפרסום.
על מה היה הסיפור?
אני לא חושבת שהוא אמר.
אם הוא אמר, אני לא זוכרת. מצטערת.
באמת יש לך תוכנית כדי לטפל בדולי?
יש לי.
אבל אנחנו צריכת מילת קוד, למקרה שאזדקק לכן.
מילת ביטחון, כן. כמו בסאדו-מאזו.
מה? את וצ'רלי התעסקתם בסאדו-מאזו?
חס וחלילה. הרעיון שלו של ריגוש במיטה היה להיכנס למיטה בגרביים.
איזו מילה, ליסי?
"גרינלון".
אתן תשמעו אותי מדברת איתו...
רגע, רגע. למה תדברי איתו?
כי אני צריכה לדבר איתו. אני צריכה להיות קרובה אליו.
אני חייבת להיות קרובה אליו.
אל תצאו אם לא תשמעו "גרינלון". ואז תוכלו להתעמת איתו.
זו התוכנית החלופית? -כן. זו התוכנית החלופית.
חרא של תוכנית חלופית. ובתוכנית הראשית אין שום היגיון.
היא באמת לא נשמעת כאילו חשבת עליה עד הסוף, ליסי.
לפעמים צריך לתת לסיפור לספר את עצמו.
אני מתחננת בפנייך. -לא, לא.
אני מתחננת שתפסיקי את השטות הזאת. -לא.
לפעמים צריך לתת לסיפור לספר את עצמו.
הזמנת מטורף, הזמנת חולה נפש דפוק לבית שלך.
תפסיקי לצעוק. היא יודעת מה היא... -לכו תתחבאו.
אין לה תוכנית. -תיכנסו לשירותים. תסגרו את הדלת.
מה אני אמורה לעשות?
פאק.
תיכנסו לשירותים.
אני צריכה פיפי.
לא.
ליסי?
מה?
אני צריכה פיפי.
אז את במקום הנכון.
דארלה לא מרשה לי. -סתמי.
את אישה מבוגרת, את יכולה להתאפק.
תהיו בשקט. שתיכן, תהיו בשקט.
מר דולי?
אני יודעת שאתה כאן.
אני כאן, גברת.
את לא רואה אותי, אבל אני רואה אותך.
אתה משקר.
אם אני משקר, אני מת.
מה יש לך ביד? אקדח?
למה שיהיה לי אקדח?
אנחנו כאן כדי לעשות החלפה, נכון?
יש לי עניין אחר איתך הלילה.
באת להרוג אותי, נכון?
הדבר הזה שאת מתחבאת מאחוריו, המגדלור,
הוא היה של בעלך.
זה היה הפרס הכי גדול של סקוט לנדון.
מכירה של 750,000 ספרים של הרומן הגדול ביותר שלו, "בתו של קואסטר".
יש משהו שמסקרן אותי, ג'ים.
אני מקווה שלא אכפת לך שאקרא לך ג'ים.
אני מרגישה שאנחנו כבר ידידים.
אראה את זה כהסכמה.
היה משהו שסקוט דיבר עליו כשהוא דיבר על כתיבה.
אמר שהוא למד את זה מדיקנס.
- סקוט לנדון "בתו של קואסטר" -
לא באתי לדבר על כתיבה, גברת.
מה?
איזה מין קמפר אתה?
אתה לא רוצה לדבר על הסופר האהוב עליך.
"שגר אותי, סקוטי."
"חובת האהבה". -אני נביא.
"חובת האהבה", זה הספר האהוב עליך.
אני הקמפר הכי גדול בכל הזמנים ובאתי הנה כדי להבטיח
שהיצירות של סקוט לנדון ישותפו עם כל העולם.
סקוט אמר שבכל דמות ברומן צריך להשתמש פעמיים.
אבל בסיפור שלנו יש דמות שהשתמשו בה רק פעם אחת.
וזה קול.
האיש שירה בבעלי באוניברסיטה בטנסי.
אבל אתה מטנסי, נכון?
ג'ים דנדי מ"מדינת המתנדבים"? -שתקי.
הכרת את קול.
האיש שירה בבעלי, נכון?
אתה מכיר אותו מבית החולים לחולי נפש.
שתקי! -כן.
סקוט ואני דיברנו על אנשים כמוך. כל הזמן.
קראנו לכם "בוקרים מהחלל העמוק".
רובכם לא מזיקים, נכון?
אבל אתה וקול שונים.
שתקי! שתקי! שתקי!
סתם שני בוקרים מהחלל העמוק שיושבים להם בבית חולים לחולי נפש
ומדסקסים למי סקוט לנדון שייך.
ואתה לא גיבור. -שתקי!
אתה לא גיבור. -שתקי! שתקי! שתקי!
אתה סתם מעריץ משוגע.
שתקי! שתקי! שתקי!
המגדלור שלי מוצא חן בעיניך?
זה לא מגדלור שלך.
זה מגדלור של כולם. זה פרס של סקוט לנדון.
אתה הפרס שלי.
גרינלון! גרינלון! גרינלון!
היי.
בן זונה! תמות כבר!
שלא תתעסק איתה, בן זונה!
היי. בוא הנה. תפוס אותי!
ליסי.
פאק!
תמות, תמות, תמות!
לך תזדיין!
בן זונה מטומטם. תורידו אותו ממני! תורידו אותו ממני!
תהרגי אותו.
כבוד!
בלי אישה!
כבוד!
מה את מנסה לעשות לי, גברת?
תמיד צריך לדאוג למוטיבציה.
להישמר מצירופי מקרים.
להסביר סיטואציות.
וזו שטות.
כי החיים לא עובדים ככה.
מי נמצא איתך?
אף פעם לא עבדו ככה.
המציאות היא כלב מחורבן.
מי נמצא איתך?
שאיכשהו הולך 2,500 ק"מ וחוזר הביתה אחרי שלוש שנים.
את בסך הכול האישה. את לא אמנית.
המציאות היא ראלף.
את לא משוררת.
המציאות היא ראלף.
בסך הכול שכבת איתו.
לאן הלכת?
את מגעילה.
אני יודעת שאתה כאן. -אל תהיי אנוכית!
למה את מסרבת לחלוק? -אני יודעת.
תחלקי עם העולם!
בוא הנה.
איפה אתה?
אגיד לך דבר אחד, גברת.
את לא חוזרת הביתה.
היית הטעות הכי גדולה שהוא עשה בחייו.
בוא כבר!
את כלבה נבערת.
אתה מפחד?
לכי תזדייני! אני המגדלור.
בוא, בוא. -אני נביא.
בוא כבר! בוא הנה! בוא הנה!
עזור לי.
הנה אתה.
תרגום: גלית אקסלרד