BASERAD PÅ ROMANEN AV STEPHEN KING
Femman här, över.
Basen här, över. Läget, Danny?
Allt är lugnt hos Landons. Jag åker hem och lägger mig.
Beckman, ur tjänst kl 1.25. Uppfattat.
Jag ska köra via hennes syster på vägen. Hon är…
Hon är borta.
Om han kommer nära ska du hugga honom.
Rakt i halsen. Okej?
Jag älskar dig, pappa.
Jag älskar dig med, grabben.
Amanda…
Det är varmt, så jag håller i den åt dig.
Scott gav mig en dryck, men inte choklad.
Det var kallt vatten.
Det var vackert vatten.
Det är Hollyhocks! Snabbare!
Det är Hollyhocks,
det är Hollyhocks.
Lisey.
VILL DU FORTFARANDE KOMMA HEM?
Ja.
TÄNK PÅ SCOTTS KONTOR.
Bilder. Fyr.
Amanda.
DU MÅSTE HJÄLPA MIG
Jag ska hjälpa dig, Lisey.
Men ta hem mig.
Ta hem mig, Lisey!
Ja, jag tar hem dig.
Bra.
HJÄLP MIG LISEY
Hjälp mig.
Hej.
Är allt bra?
Han var här, va?
Nå, om han kommer tillbaka så har vi resurser.
Jag hittade det här.
Jag tror att det här är pepparsprej.
Och…
Det här med, tror jag.
Vår syster gillade verkligen pepparsprej. Det här är som en pepparsprejspistol.
Döda honom med pepparsprej.
Den här var intressant. Jag tror den gör ett högt ljud.
Vi kanske kan skrämma iväg honom eller göra honom döv eller nåt.
Det här är elpistolen jag berättade om, så…
"Tack, Darla." Det var så lite. Okej.
Hur är det?
Jag kunde säkert ha hittat mer, men hennes hus är så läskigt, så…
Oj. Du har verkligen packat ihop mycket. Det går framåt. Vad bra.
Du kunde också vara ett ankare.
Jag kan inte riskera att ha båda mina systrar strandsatta där.
Okej…
Jag har inte druckit kaffe än.
Lisey?
Kom igen. Vart tog du vägen?
Helvete.
Lisey!
Vilka blommor. Får jag röra dem? Är de farliga?
En gång tog jag med en, men den dog direkt.
Lisey!
Darla.
Lisey, vad hände? Vart tog du vägen?
Jag måste visa dig för att du skulle tro mig.
Scott hade rätt. Vatten är bäst.
-Hur? -Jag var på Booyamånen.
-Nej. -Jo.
Amanda är också där. I alla fall en del av henne.
Visst, okej. Du… Du skrämmer mig nu.
Titta. Jag tog med den här åt dig.
-Det är ett trick, va? -Nej.
-Jag hatar det här, Lisey. -Jag vet. Förlåt.
Jag vill hem.
-Nej. -Jag vill hem en liten stund.
-Jag vill gå och lägga mig igen. -Jag behöver er.
Jag behöver mina systrar.
Han tänker döda oss.
-Dooley? -Dooley.
Det här är äkta.
-Ja? -Professor Dashmiel, det är Lisa Landon.
Jag vill inte prata med dig. Jag har redan förklarat.
Jag ville bara…
Jag ville bara berätta att
jag överväger att stämma dig på en halv miljon dollar för trakasserier.
Miss Landon, jag…
Mina advokater säger tre miljoner, men inte en chans att du tjänar så mycket.
Men en halv miljon, om du säljer några aktier,
tömmer sparkontot och säljer huset kanske du klarar det.
-Jag ber om ursäkt. Jag är så ledsen. -Herregud. Vet du vad Scott hade sagt?
"Om ursäkter vore regn skulle Sahara ligga under vatten."
Men du kan göra några saker för att få mig att ändra mig.
Givetvis. Vad som helst.
Okej. Om Dooley kontaktar dig…
Miss Landon, jag sa ju…
Lyssna på mig!
Lyssna på mig.
Om Dooley tar kontakt med dig
kan du säga att jag har ångrat mig och tagit förnuftet till fånga,
och att han kan möta mig i min makes kontor kl 22.
Du låter som nån som tänker hamna i trubbel.
Det vet väl du allting om.
Okej, här kommer det andra. Det är en lögn,
men då du har sagt till folk att du räddade min makes liv i alla dessa år
borde du vara okej med det.
Jag vill att du ringer chefen på Cleaves Mills polis
och säger att din lilla galning ringde dig och sa att han skrämdes iväg av polisen.
Förstår du vad jag ber dig om?
-Ja, jag… Men… -Du förstår.
Förstår du mig?
Ditt hot är tomt. Jag tog kontakt med en advokat som sa…
Har du en advokat? Visst, men jag har en drös.
Jag har också 60 miljoner dollar,
så om vi känner för att rövknulla dig kommer du att lida länge.
Mr Dooley, det är Lisa Landon.
Jag ska hälsa på min syster,
-men träffa mig här kl 22… -Stopp. Nej.
Spola tillbaka. Det var hemskt.
Mr Dooley, det är Lisa Landon. Snälla, skada mig inte. Du kan få allt.
Möt mig kl 22, så lovar jag att inte…
-Jag hatar det. Jag kan inte. -Det är inte bra.
Mr Dooley, det är Lisey Landon.
Du vinner. Du får vad du än vill ha.
Möt mig här kl 22. Jag ringer inte polisen om du inte skadar mig.
Skada mig inte mer.
Det var bra.
Nej, inget av det här är bra.
Du vet väl vad du sysslar med?
När Scott for på turné för att promota sina böcker
började han alltid sina snack med samma idé.
Han pratade om kampen.
Han sa att varje roman är en kamp mellan författaren och historien.
Författaren försöker hålla taget
men måste till slut alltid låta historien berätta sig själv.
Det är det jag försöker göra nu.
Den här historien har väl ett lyckligt slut?
Jag vet inte.
Hej. Vi vill träffa vår syster.
Självklart. Åh, ni kanske vill veta.
Amanda, miss Debusher, pratade lite men har nu tystnat.
Dr Gold sa att vi kanske måste katetrisera henne för att hon inte rör sig.
Okej. Tack.
Så klart att hon inte rör sig. Hon är väl på Booliemånen?
Ja. Många som henne, tusentals.
Men hon är också här.
Ja, hon är en dubbelgångare.
-Glöm inte att hon även är ett ankare. -Ja.
Förlåt, jag fattar noll.
Du måste inte förstå.
-Nej, jag måste inte, men det vore fint. -Lägg ner, okej?
Hej.
Hej, Amanda, det är Darla.
Kan du titta på mig?
Piratskepp är bra för små tjejer.
Det var för länge sen.
Du måste komma tillbaka.
Är det så här din historia slutar?
Hon bor här de kommande 20 åren och kissar i en påse?
Scott visste vem du var, eller hur?
Han visste att du skar dig själv.
Precis som han.
Han visste att du var en av de borta.
Han följde efter dig senast du försvann.
Han gjorde nåt, men han visste att det kan ske igen,
så han bokade en plats åt dig här.
Jag tror att han förutspådde allt.
Inklusive Jim Dooley.
Kan du låta mig veta om du hör mig?
Vad gjorde han, Amanda?
Hur tog han dig tillbaka?
I det onda.
Det är då du skär.
För att släppa ut det.
Jag vet allt om det.
Jag lärde mig det för länge sen. När jag var liten.
Det här är vår lilla hemlighet.
Kysste mig.
Va?
Det var kallt vatten. Härligt vatten.
Han sa att det kom från bassängen.
Den på Booyamånen.
Hur? Jag kan se dig. Jag kan se… Jag kan se dig.
Kunde inte komma upp. Det var så hemskt.
Det var hemskt.
Men han sa att du skulle komma efter mig,
för att du kom efter honom, och du kom efter mig.
-Du gjorde det. -Scott?
Sa Scott det?
När sa han det?
Det var…
Det var efter mitt senaste sammanbrott och kort innan han dog.
Men han sa att jag borde komma tillbaka och komma hem, för att du behövde mig.
-Jag gör det. -Du behöver mig.
Jag behöver dig.
Jag behöver er båda, för nån försöker skada mig.
-Nån försöker döda mig. -Va?
-Okej, vad ska vi säga till läkaren? -Va?
Vad hade Scott sagt?
Scott…
Scott?
Hej.
Vad gör du?
Är det Nattens folk?
Ja. Jag fick precis tillbaka den från Carson, min högaktade redaktör.
Titta här.
"Lite seg, gamling"?
Jag kan inte fatta att han sa det. Ska du ändra det eller kämpa emot?
Ändra det, troligtvis. Han har rätt.
Återföreningsscenen är lite för otrolig.
Å andra sidan, titta här.
Vad gulligt.
RALPH HITTAR HEM EFTER 3 ÅR
Fast vad har det med redaktören att göra?
Vad skulle han säga om corgin Ralph dök upp i en av mina böcker?
Antagligen att det är lite segt.
Vi romanförfattare måste oroa oss för vår motivation,
se till att allt går ihop
och beskriva situationerna, vilket är skit.
Livet har aldrig funkat så.
Verkligheten är en hundjävel som på nåt vis reser 2 500 km
och dyker upp hemma efter tre år.
Ralph är verkligheten.
Det hade sett bra ut på en bildekal.
Dansa med mig, gullungen.
Nej, jag måste springa några ärenden.
-Jag är tillbaka sen… -Skit i ärendena.
Livet är kort. Dansa med mig, gullunge.
Ralph.
Okej.
Okej, försiktigt. Vi går ner nu. Ner.
Det är okej.
Så där ja.
Miss Debusher.
Vi vill träffa dr Alberness. Jag ska åka.
Vi besökte henne. Vi bara…
Vi pratade med henne, som du föreslog, och hon vaknade till.
Är det sant?
Ja, och jag måste hem nu.
Det vore inte det smartaste…
Är det du?
Ja.
Du är i bra form.
Tack.
Vad är det sista du minns, Amanda?
Jag… Jag skar mig själv.
Jag var hemma.
Jag skar mig själv, Lisey kom, sen Darla, kanske båda två,
och sen vaknade jag… här.
Det var så det var att vakna.
Jag tror det var för att de kallade på mig.
Jag…
Jag har hört om sådant.
Det finns fall i Jungs Psykologiska typer.
Men jag har aldrig sett ett.
Jag är faktiskt förbluffad.
Wow! Bruce Springsteen?
Det är The Boss. Jag menar…
Har du faktiskt träffat honom?
Ja. Backstagepass. Amanda…
Så var han snäll eller helt divig?
Åh, väldigt snäll.
Amanda, jag tycker att du borde stanna några dagar.
Bara för att se till att allt är okej.
Jag uppskattar all vård du har gett mig, dr Alberness,
men jag måste åka nu.
Vi kommer att vara med henne dygnet runt, dr Alberness.
-Hugh. -Hugh.
Jag arrangerar givetvis hennes fortsatta omvårdnad.
Jag tror knappast att jag behöver mer omvårdnad…
Men jag tror det, så jag ska prata med läkarna om det.
-Nej. Lisey… -Du behöver det.
Okej.
Okej. Det här är högst ovanligt. Jag borde i alla fall ta några prover.
Nej!
Hugh, vet du vad Scott hade sagt om allt detta?
"Analysera det inte. Ta tillvara på det."
Ta emot gåvan.
Åh, Al Gore. Jag gillar honom.
Jag röstade på honom. Han är så duktig. Visste ni att han vann en Oscar?
Var han din patient? Jag vet att du inte får säga det, men jag vill veta.
Scott gillade honom med.
Det är en bra bild av dig.
Väldigt stilig.
Så ja. Är det bara jag, eller är han en skitstövel?
Skitstövel.
Al Gore.
Mina trosor blir helt fuktiga.
Jag har glömt hur fridfullt det är när du är katatonisk.
Okej. Hon är ute. Det är det viktiga. Vi fick ut henne.
Nej, jag var där frivilligt. De kunde inte hålla kvar mig.
Herregud, här kommer tacken.
Jag är tacksam.
Ni har ingen aning. Tack till er båda.
Okej.
Ja.
-Nej. Hitåt. -Nej, gumman.
Bilen är hitåt.
Jag visste att jag var på väg bort,
men jag kunde inte stoppa det. Och sen…
Jag trodde att jag skulle vara där för alltid…
Herregud.
Du räddade mig, Lisey.
För att hon behöver dig. Vi behöver dig.
Vi älskar dig, ditt jobbiga gamla åbäke.
Stanna, Lisey. Här, snälla.
-Stanna, Lisey. -Va? Nej. Det tänker regna.
Nej, jag vill se stormen.
-Stanna, Lisey. Snälla. -Okej då.
Du måste berätta allt.
Innan regnet kommer.
Förstår du allt vad jag sagt?
Han är en galning.
Han är avundsjuk och tänd på dig. Det är uppenbart.
Förstår du varför hon inte kan gå till polisen?
Ja, jag fattar. Jag har en pistol.
Nej, Darla kastade den i floden,
-så du har ingen pistol längre. -Ni är galna.
Kalla det Banella eller Booliemånen. Det finns inte.
-Du såg mig gå dit. -Jag såg dig spy upp vatten i hennes mun.
Åh, är det allt? Är det allt du såg?
-Sluta. -Nej.
Nej! Han skadade mig! Han jävlades med mig!
Nästa gång han gör det blir det hans sista.
Du var rågen i hans rygg. Alltid, sedan begynnelsen.
Scott hade gott om råg i ryggen.
Ja, han använde det för att överleva sin barndom.
Vad berättade han för dig, Amanda? Vad sa han?
-Han kunde ha dödat mig. -Nu kommer regnet.
-Va? -Han kunde ha dödat mig.
Det var inte bara det
att det fanns tända lampor, disk i diskhon och en obäddad säng,
det var smulor över…
Han åt din mat, Manda. Som nån jävla Guldlock.
Mitt hus? Var han i mitt hus? Han…
-Vi dödar honom. -Det stank.
Jag vet inte om det var hans svett eller fötter. Det stank och…
Dooley var där när jag hämtade pistolen.
Han var troligtvis där, för att han är en jävla idiot.
Han glodde säkert på mig från under sängen eller garderoben.
Vi måste döda honom.
Herregud, Amanda!
Helvete!
Lisey.
Tror du att du kan döda honom?
Ja.
Och dumpa kroppen på det där stället?
Ja!
-Kan jag hjälpa dig? -Ja!
Ja!
-Amanda! -Ja!
-Amanda! -Amanda!
Hjälper du oss döda honom?
Ja. Jag har inga problem med att döda honom.
Vi dödar honom.
-Vi dödar honom! -Döda honom!
Vi dödar honom!
-Ja! -Vi dödar honom!
Ja, för fan! Vi dödar honom!
Mr Dooley, det är Lisey Landon. Du vinner. Du får vad du än vill ha.
Möt mig här kl 22. Jag ringer inte polisen.
Snälla, skada mig inte mer.
Fastnade du i regnet?
Ja, och jag gillade det. Hur är det?
-Bra. -Okej.
Polischef Richards sa att allt det här snart är över.
Han pratade med professorn
som sa att han som stalkade dig har dragit härifrån.
Vilka härliga nyheter.
Ja.
Men tror du på det?
Det var väl du som sa att såna här typer försvinner plötsligt?
Ja, men han kan lura oss.
Det är dåligt med folk på stationen ikväll.
Jag har inget emot att stanna.
Du borde vila upp dig.
Okej. Du har väl mitt och stationens nummer?
Ja. Jag ringer dig först om nåt händer.
-Okej, avgjort. -Tack.
Torka dig. Ha en säker kväll.
Jag sa att jag ringer honom om jag måste.
Jag vill inte sätta er i fara.
Vi vore i mindre fara om Darla inte hade slängt min pistol.
Glöm pistolen, okej? Alla förstår väl planen?
Ja, han lär inte vänta sig tre mot en.
-Nej. -Okej.
Det enda problemet, Lisey, är att
stigen du vill att vi tar har giftek på båda sidorna.
Herregud, rör den bara inte.
Ta hem henne till ditt hus. Åk inte tillbaka till Amandas hus.
Visst. Jag är inte korkad.
Och matstället i stan först.
Jag vill ha en cheeseburgare och pommes som jag gillar dem, svartbrända.
Jag vet hur du gillar dem.
Och jag vet hur du gillar dem.
Vad pratar du om?
-Män i uniform. -Herregud.
-Du flirtade med snuten. -Det gjorde jag inte! Jag…
Håna mig inte.
Han kommer.
Undertexter: Borgir Ahlström