Príbeh vdovy Lisey
PODĽA ROMÁNU STEPHENA KINGA
POLÍCIA CLEAVES MILLS
Tu päťka, prepínam.
Tu stanica, prepínam. Ide to, Danny?
U Landonovcov je pokoj. Zájdem si domov trocha pospať.
Beckman končí službu o 1.25. Mám to.
Zastavím sa cestou u jej sestry. Ona...
Je preč.
ODPOČÍVAJ V POKOJI
Ak sa príliš priblíži, chcem, aby si ho pichol.
Rovno do krku. Dobre?
Ľúbim ťa, ocko.
Aj ja ťa ľúbim, synček.
Amanda...
je to horúce, tak ti to podržím, dobre?
Scott mi dal napiť, ale nie kakao.
Studenú vodu.
Lahodnú vodu.
Je to Topoľovka! Rýchlejšie!
Je to Topoľovka, Topoľovka,
je to, je to Topoľovka.
Lisey.
Stále sa chceš vrátiť DOMOV?
Áno.
SÚSTREĎ SA NA SCOTTOVU PRACOVŇU.
Fotky. Maják.
Amanda.
Musíš mi POMÔCŤ
Pomôžem ti, Lisey.
Len ma priveď domov.
Priveď ma domov, Lisey. Priveď ma domov!
Áno. Áno, privediem ťa.
Dobre.
LISEY POMÔŽ MI
Pomôž mi.
Ahoj.
Si v poriadku?
Bol tu, však?
Dobre. Nuž, ak sa vráti, sme pripravené.
Našla som toto.
Myslím, že toto je slzák.
A...
A myslím, že toto je tiež niečo také.
Naša sestra má rada slzný sprej. Toto je takisto zbraň so slzákom.
Zabi ho slzákom.
Toto je zaujímavé. Je to osobný alarm,
myslím, že vydáva hlasný zvuk
a tým ho môžeme odstrašiť alebo ohlušiť, alebo niečo také...
A toto je ten paralyzér, o ktorom som ti hovorila, takže...
„Ďakujem, Darla.“ Ach, nemáš začo. Dobre.
Ako sa cítiš?
Našla by som toho viac,
ale bez nej je ten dom ešte strašidelnejší.
Páni. Už si toho zbalila veľa. Postupuješ. To je dobre.
Aj ty by si mohla byť kotvou.
Nebudem riskovať, že mi tam uviaznu obe sestry.
Aha. Dobre.
Ešte som nemala kávu.
Lisey?
No tak. Kam si odišla?
Ach, doriti.
Lisey. Lisey, Lisey!
Tie kvety. Môžem sa ich dotknúť? Je to nebezpečné?
Raz som jeden zobral naspäť, ale hneď zvädol.
Lisey!
Darla.
Lisey, čo sa to stalo? Kde si bola?
Vedela som, že mi bez ukážky neuveríš.
Scott mal pravdu. Voda je najlepšia.
- Čože? - Bola som na Mesiaci Bubu.
- Nie, nie. - Áno.
Aj Amanda tam je. Alebo aspoň časť z nej.
Aha, dobre, hej. Ty... Začínaš ma desiť.
Toto som ti odtiaľ priniesla.
- Je to trik, však? - Nie.
- Fakt sa mi to nepáči, Lisey. - Viem. Ja viem. Je mi to ľúto.
Chcem ísť domov.
- Nie. - Len na chvíľu.
- Naspäť do postele. - S Amandou vás potrebujem. Svoje sestry.
On nás zabije.
- Dooley? - Dooley.
Je to skutočné.
- Prosím? - Profesor Dashmiel, tu Lisa.
Nechcem sa s vami rozprávať. Už som to vysvetlil.
Ja som... len...
Chcela som vám povedať, že...
Chcem na vás podať žalobu za obťažovanie. Pol milióna dolárov.
Pani Landonová, ja...
Právnici mi radili tri milióny,
ale ja na to: „Toľko nikdy nezarobí.
Ale pol milióna, ak by predal akcie,
vybral úspory a predal dom, to by mohol nazbierať, nie?“
- Pani Landonová, prepáčte. Je mi to ľúto. - Ach, bože.
Čo by povedal Scott?
„Ak by sa ľútosťou dalo platiť, bol by zo mňa boháč.“
Ale ak by ste pre mňa niečo urobili, zmenila by som názor.
Pravdaže. Čokoľvek.
Dobre. Takže, ak vás Dooley kontaktuje...
Pani Landonová, už som...
Počúvajte ma! Počúvajte ma.
Počúvajte ma.
Ak vás Dooley kontaktuje,
povedzte mu, že som zmenila názor, prišla som k rozumu
a chcem sa s ním stretnúť dnes večer o 22.00 v pracovni môjho muža.
Pani Landonová,
zniete ako niekto, kto sa čoskoro dostane do veľkých problémov.
Nuž, vy... Vy o tom viete svoje, však?
Dobre, druhá vec. Je to úplná lož, ale keďže vy už roky každému hovoríte,
že ste manželovi zachránili život, myslím, že vám to nebude vadiť.
Chcem, aby ste zavolali náčelníkovi Richardsovi
a povedali mu, že váš šialený maznáčik vám volal,
a povedal, že ho polícia odstrašila.
Chápete, o čo vás žiadam?
- Áno, ale... ja... - Áno, chápete.
Rozumiete mi?
Nuž, vaše hrozby sú prázdne. Hovoril som s právnikom a...
Ach, tak vy máte právnika? Nuž, ja ich mám kopu.
A mám aj 60 miliónov,
takže ak sa rozhodneme vás nakopať, bude vás riť bolieť ešte poriadne dlho.
Pán Dooley, tu je Lisa Landonová.
Idem k sestre do Auburnu,
- ale stretnime sa... - Vypni to. Nie.
Pretoč to. Bolo to hrozné.
Pán Dooley, tu Lisa Landonová. Prosím, neubližuje mi. Vyhrali ste.
Stretnime sa o 22.00 a sľubujem vám, že ne...
- To je hrozné. Nedá sa to. - Nič moc.
Pán Dooley, tu je Lisey Landonová.
Vyhrali ste. Dám vám všetko, čo chcete.
Stretnime sa tu o 22.00. Nebudem volať políciu, len mi neubližujte, prosím.
Už mi neubližujte.
To bolo dobré.
Nie, na tomto... nie je vôbec nič dobré.
Vieš, čo robíš, však?
Vždy, keď bol Scott na turné s novou knihou,
začínal prednášky tým istým štýlom.
Hovoril o zápase.
Vravel, že každý román je zápasom medzi spisovateľom a príbehom
a spisovateľ sa snaží vytrvať,
ale raz musí ustúpiť a nechať príbeh, nech sa vyrozpráva sám.
A to sa teraz snažím urobiť aj ja.
Tento príbeh má šťastný koniec, však?
To neviem.
Dobrý. Prišli sme za sestrou.
Pravdaže. Ou, chcem vás len upozorniť.
Amanda, teda slečna Debusherová, trochu rozprávala, ale už prestala.
A doktor povedal, že jej možno zavedieme katéter, lebo sa nehýbe.
Dobre. Dobre, vďaka.
Jasné, že sa nehýbe. Je na tom inom mieste. Na Mesiaci Bulu, nie?
Áno. Takých ako ona sú tam tisíce.
Ale ona je aj tu.
Áno, lebo je dvojníčka.
- Nezabúdaj, že je aj kotvou. - Áno.
Prepáč, vôbec tomu nerozumiem.
Nemusíš tomu rozumieť.
- Nemusím, ale chcela by som. - Bože, už s tým prestaň, dobre?
Ahoj.
Ahoj, Amanda, tu je Darla.
Nepozrieš sa na mňa?
Pirátske lode sú dobré pre dievčatká.
Ale to už bolo dávno.
Potrebujeme ťa tu.
Takto sa končí ten tvoj príbeh?
Bude tu zavretá ďalších 20 rokov s vreckom na moč?
TOPOĽOVKA
Scott ťa naozaj poznal, však?
Vedel, že sa režeš.
Tak ako on.
Vedel, že si jedna z mimáčov.
Keď si sa odobrala naposledy, išiel za tebou.
Niečo urobil, ale vedel, že sa to môže stať znovu
a preto ti tu rezervoval miesto.
Myslím, že všetko predvídal.
Dokonca aj Jima Dooleyho.
Dáš mi vedieť, ak ma počuješ?
Čo urobil, Amanda?
Ako ťa priviedol naspäť?
To zlé.
Vtedy režeš.
Aby si to vypustila.
Dobre to poznám.
Naučil som sa to už dávno. Keď som bol ešte decko.
Je to len medzi nami.
Pobozkal ma.
Čože?
Bola to studená voda. Lahodná voda.
Povedal, že je z jazierka.
Z toho na Mesiaci Bubu.
Ako to? Vidím vás. Ja vás... Vidím vás.
Nemohla som vstať. Bolo to hrozné.
Strašné.
Ale povedal, že po mňa... že po mňa prídeš,
tak, ako si prišla poňho. A prišla si po mňa.
- Prišla si. - Scott?
Scott ti to povedal?
Kedy... Kedy ti to povedal?
Bolo to... Bolo...
Po mojom poslednom zrútení a krátko pred jeho smrťou.
Ale povedal, že by som sa mala vrátiť,
a že mám prísť domov, lebo ma potrebuješ.
- To áno. - Potrebuješ ma.
Áno, potrebujem ťa.
Potrebujem ťa, potrebujem.
Obe vás potrebujem, lebo mi niekto chce ublížiť.
- Niekto... niekto ma chce zabiť. - Čože?
- Dobre, a čo povieme doktorovi? - Čože?
Čo by mu povedal Scott?
Scott...
Scott?
Ahoj.
Čo robíš?
To sú Noční ľudia?
Áno. Práve sa vrátila od Carsona, môjho váženého korektora.
Pozri na toto.
„Trochu to vŕzga, kamarát,“?
Neverím, že to povedal. Upravíš to, alebo sa s ním budeš prieť?
Asi upravím. Má pravdu.
Tej scéne s návratom sa nedá úplne uveriť.
Ale na druhej strane, pozri na toto.
To je rozkošné.
RALPH NAŠIEL CESTU DOMOV
Ale netuším, čo to má spoločné s korektorom.
Čo by povedal na to, keby sa pes Ralph objavil v mojej knihe?
Nuž, asi by povedal, že to trochu vŕzga.
My spisovatelia sa musíme trápiť s motiváciou,
dávať si pozor na náhody,
a opisovať situácie, čo je pekná blbosť.
Život tak nefunguje. Nikdy to tak nebolo.
Faktom je, že posratý pes nejakým spôsobom prešiel 2 500 kilometrov
a po troch rokoch sa vrátil domov.
Ralph je skutočnosť.
To by sa hodilo na nálepku.
Zatancujme si, lásočka.
Nie, musím ísť do mesta niečo vybaviť.
- Vrátim... - Kašlať na mesto. A vybavovačky.
Život je krátky. Zatancujme si, lásočka.
Ralph.
Dobre.
Dobre, opatrne. Pôjdeme dolu. Dolu.
V poriadku, dobre.
Presne tak.
Slečna Debusherová.
Radi by sme hovorili s doktorom Albernessom. Odchádzam.
Boli sme ju navštíviť. Len sme...
Len sme sa s ňou rozprávali, ako ste navrhli, a... ona sa prebrala.
Naozaj to tak bolo?
Áno, a teraz potrebujem ísť domov.
Nemyslím, že by to bolo...
Hej, toto ste vy?
Áno.
Máte kondičku.
Ďakujem.
Čo si pamätáte ako posledné, Amanda?
Ja... porezala som sa.
Bola som doma.
Porezala som sa, prišla Lisey, potom prišla Darla... možno obidve.
A potom som sa prebudila... tu.
Tak... Také bolo to prebudenie.
A... Myslím, že to bolo preto, že ma volali naspäť.
Už...
Už som o takých prípadoch počul.
Teda... v Jungových Psychologických typoch som o nich čítal.
Ale nikdy som to nezažil.
Nuž, úprimne... Žasnem.
Páni! Bruce Springsteen?
On je... Je frajer. Teda...
Vy... Naozaj ste ho stretli?
Áno, áno. Vstupenky do zákulisia. Amanda...
A bol akože v pohode, alebo bol celý nadutý?
Ach, bol veľmi milý.
Amanda, myslím... že by ste tu mali pár dní ostať,
aby sme sa uistili, že je všetko v poriadku.
Vážim si... starostlivosť, ktorú ste mi poskytli, doktor,
ale teraz už... musím ísť.
Budeme s ňou dňom a nocou, doktor Alberness.
- Hugh. - Hugh.
A ja sa, samozrejme, postarám o jej ďalšie ošetrovanie.
Nemyslím, že budem potrebovať ďalšie ošetrovanie...
Ale ja si to myslím, takže sa o tom porozprávam s Hughom a doktormi.
- Lisey... - Potrebuješ to.
Fajn.
Dobre. Je to veľmi neobvyklé. Rád by som aspoň urobil niekoľko testov.
Nie!
Hugh, viete, čo by na to povedal Scott?
„Neanalyzuj. Zužitkuj.“
Prijmi dar.
Úú, Al Gore. Mám ho rada.
Volila som ho.
Urobil skvelé veci. Viete, že má Oscara?
Liečili ste ho? Viem, nemôžete mi to povedať. Ale chcela by som vedieť.
Aj Scott ho mal rád.
Vyzeráte na nej dobre.
Veľmi príťažlivo.
Tak ideme. Je idiot, alebo sa mi to len zdá?
Je idiot.
Al Gore.
Už sa mi vyzliekajú nohavičky.
Hej, zabudla som, aká pokojná a tichá si bola, keď si bola mimo.
Dobre. Je vonku, to je dôležité. Dostali sme ju odtiaľ.
Nie, bola som prijatá dobrovoľne. Nemohli ma tam držať.
Panebože, a máme tu vďačnosť.
Som vďačná.
Nedokážete si predstaviť. Ďakujem vám, obom. Ďakujem.
No dobre.
Hej.
- Nie, nie, tadiaľto. - Nie, zlatko.
Auto je tadiaľto.
Vedela som, že sa odoberám
a nemohla... Nemohla som to zastaviť a...
Myslela som, že tam budem navždy a...
Ach, bože.
Zachránila si ma, Lisey.
Lebo ťa potrebuje. Obe ťa potrebujeme.
Ľúbime ťa, ty otravná stará koza.
Zastav, Lisey. Prosím, tu.
- Zastav. Tu zastav, Lisey. - Čo? Nie, bude liať ako z krhly.
Ale ja chcem pozorovať búrku.
- Prosím, zastav, Lisey. Prosím. - Dobre.
A chcem, aby si mi všetko povedala.
Než začne pršať.
Takže rozumieš všetkému, čo som povedala?
Je obyčajný blázon.
Žiarli na teba, ale aj ťa chce. Čo je na tom nepochopiteľné?
A chápeš prečo nemôže ísť na políciu?
Hej. Hej, chápem to. Chápem. Mám pištoľ.
Nemáš. Darla ju hodila do rieky,
- takže už nemáš. - Obom vám šibe.
Volajte si to Banella alebo Mesiac Bulu. Neexistuje.
- Darla, videla si ma odísť. - Videla som ťa chrliť jej do úst vodu.
Ach, to je celé? Len to si videla?
- Prestaň. - Nie.
Nie! Ublížil mi! Zahrával sa so mnou!
A nabudúce to bude naposledy, čo sa bude s niekým zahrávať.
Správne. Vždy si bola tá silná, hneď od začiatku.
Ach, Scott bol silný dosť.
Áno, celé detstvo. Použil tú silu, aby svoje detstvo prežil.
Čo ti povedal, Amanda? Čo ti povedal?
- Mohol ma zabiť. - A je tu dážď.
- Čože? - Mohol ma zabiť.
Nebolo to len...
zapnuté svetlo alebo riad v umývadle, či odostlaná posteľ.
Všade boli omrvinky...
Na linke bolo jedlo. Jedol tvoje jedlo, Manda,
ako posratá Zlatovláska.
V mojom dome? Bol u mňa? On...
- Zabime ho. - A smrad.
Neviem, či to bol pot alebo nohy. Ale smrdelo to a...
Dooley. Bol tam, keď som šla po tú zbraň.
Pravdepodobne. Pravdepodobne tam bol, lebo je to posratý idiot.
Určite ma celý čas pozoroval.
Spod postele alebo zo šatníka.
Musíme ho zabiť.
Amanda, ježiši!
Doriti!
Lisey.
Naozaj by si ho dokázala zabiť?
Áno.
A jeho telo odpratať na to miesto?
Áno!
- Môžem ti pomôcť? - Áno!
Áno!
- Amanda! - Áno, áno!
- Amanda! - Amanda.
Pomôžeš nám ho zabiť?
Hej. Nemám problém ho zabiť.
Tak ho, kurva, zabime.
- Tak ho, kurva, zabime! - Zabime ho!
- Tak ho, kurva, zabime! - Zabime ho, doriti!
Tak ho, kurva, zabime!
- Áno! - Tak ho, kurva, zabime!
Presne tak! Tak ho, kurva, zabime!
Pán Dooley, tu je Lisey Landonová. Vyhrali ste.
Dám vám všetko, čo chcete.
Stretnime sa tu o 22.00. Nebudem volať políciu.
Len mi už neubližujte, prosím.
Poriadne vás zmočilo.
Áno, ale užila som si to. Ako sa máte?
- Dobre. - Áno?
Náčelník Richards povedal, že tento nezmysel sa blíži ku koncu.
Hovoril s tým profesorom, a on povedal, že ten muž odtiaľto odišiel.
Skvelé správy.
Hej.
Ale veríte tomu?
To vy vždy hovoríte, že títo ľudia sa len ukážu a zmiznú.
Áno, ale možno nás chce oklamať.
Každopádne, na stanici dnes nie je veľa ľudí.
Ale... nevadilo by mi tu ostať.
Oddýchnite si.
No dobre. Ale moje číslo a číslo na stanicu máte na predvoľbe, áno?
Áno. Ak by sa niečo stalo, vám zavolám prvému, dobre?
- Dohodnuté. - Ďakujem.
Usušte sa. Prajem bezpečnú noc.
Povedala som, že mu ak tak zavolám.
Nerada vás vystavujem nebezpečenstvu.
Boli by sme v menšom nebezpečí, keby Darla nevyhodila tú zbraň.
Už na tú zbraň zabudnime, dobre? Plán je jasný, áno?
Hej, tri na jedného očakávať nebude.
- Nie. - Tak dobre.
Len jedna vec, Lisey,
ten chodník je obrastený jedovatým brečtanom.
Bože, tak sa ho nedotýkaj.
A... A vezmi ju naspäť... k tebe. Nechoď... Nechoď k Amande.
Dobre. Nie som blbá.
Najprv do kaviarne v meste.
Chcem cheeseburger s hranolčekmi spálenými do čierna. Ako ich mám rada.
Hej. Viem, ako ich máš rada.
A viem aj, ako to máš rada ty.
O čom to hovoríš?
- Policajt v uniforme. - Ó, bože.
- Flirtovala si s ním. - To teda nie! Ja...
Nestrieľajte si zo mňa.
Príde.
Preklad titulkov: Martina Mydliar