Lisey a její příběh
ZALOŽENO NA ROMÁNU STEPHENA KINGA
Pětka, přepínám.
Základna. Co je, Danny? Přepínám.
U Landonů je klid. Zajedu domů a zdřímnu si.
Beckman končí službu, čas 01:25, rozumím.
Stavím se cestou u její sestry. Je…
Je pryč.
Jestli se moc přiblíží, píchni do něj tohle.
Přímo do krku. Jasný?
Mám tě rád, tati.
Já tebe taky, mladej.
Amando,
je to horký, podržím ti to, jo?
Scott mi dal napít, ale ne kakaa.
Byla to studená voda.
Krásná voda.
Je to Proskurník! Jeď rychleji!
Je to Proskurník.
Lisey.
Ještě se chceš vrátit DOMŮ?
Jo.
SOUSTŘEĎ SE NA SCOTTOVU PRACOVNU.
Obrazy. Maják.
Amando.
Potřebuju, abys mi POMOHLA
Pomůžu ti, Lisey.
Hlavně mě zaveď domů.
Zaveď mě domů, Lisey!
Jo, zavedu.
Dobře.
POMOZ MI, LISEY
Pomoz mi.
Ahoj.
Jsi v pohodě?
On tady byl, že?
No, jestli se vrátí, tak jsme na něj vybavené.
Našla jsem tohle.
Tohle. Myslím, že to je pepřák.
A…
…tohle je pepřák Mace.
Naše sestra měla Mace v oblibě. Tahle pistole je taky od Mace.
Zabijeme ho Macem.
Tohle mě zaujalo. Je to siréna
a dělá to velkej hluk,
takže bychom ho vystrašily nebo ohlušily nebo tak něco.
Tohle je ten paralyzér, o kterým jsem ti říkala.
„Díky, Darlo.“ Nemáš zač.
Jak to zvládáš?
Ještě bych něco našla, ale je to u ní doma děsivější, když tam není.
Ty jo, sbalila jsi toho hodně. Děláš pokroky. To je dobře.
Ty taky můžeš být kotva.
Nemůžu riskovat, že tam uvíznou obě moje sestry.
Jasně.
Ještě jsem neměla kafe.
Lisey?
No tak. Kam jsi odešla?
Sakra.
Lisey!
Můžu se těch květin dotknout? Je to bezpečný?
Jednou jsem si jednu vzal domů, ale hned zvadla.
Lisey!
Darlo.
Lisey, co se stalo? Kam jsi odešla?
Nevěřila bys mi, kdybych ti to nepředvedla.
Scott měl pravdu. Voda je nejlepší.
- Co? - Byla jsem v Bájodolí.
- Ne. - Jo.
Amanda je tam taky. Aspoň teda částečně.
Jo, dobře, začínáš mě děsit.
Tohle je odtamtud.
- To je nějakej trik, že? - Ne.
- Nelíbí se mi to, Lisey. - Já vím, že ne. Promiň.
Chci jít domů.
- Ne. - Jen na chviličku.
- Chci do postele. - Potřebuju tebe i Amandu.
Potřebuju své sestry.
Chce nás zabít.
- Dooley? - Dooley.
Je opravdová.
- Ano? - Pane profesore, tady Lisa.
Nechci s vámi mluvit. Už jsem vám to vysvětlil.
Já jen…
Chtěla jsem vám říct,
že vás zvažuji zažalovat o půl milionu dolarů kvůli obtěžování.
Paní Landonová…
Právníci říkali tři miliony, ale já říkala, že tolik nemáte.
Ale půl milionu? Prodáte nějaké akcie,
vyberete spořicí účet a prodáte dům. To zvládnete, ne?
- Paní Landonová, omlouvám se vám. - Bože můj.
Scott by vám řekl:
„Kdyby omluvy pršely, Sahara by byla pod vodou.“
Ale můžete udělat něco, abych si to rozmyslela.
Jistě. Cokoliv.
Dobře. Jestli vás kontaktuje Dooley…
Paní Landonová, říkal jsem…
Poslouchejte.
Poslouchejte mě.
Jestli vás Dooley kontaktuje,
řekněte mu, že jsem si to rozmyslela. Že jsem přišla k rozumu.
A ať dnes v deset večer přijde do pracovny mého manžela.
Zníte jako někdo,
kdo se chce dostat do velkých problémů, paní Landonová.
Vy o tom víte svoje, co?
Jo a dál, není to pravda,
ale všem říkáte, že jste zachránil život mému muži,
takže lhát pro vás není problém.
Zavolejte na policii šéfovi Richardsovi
a řekněte mu, že vám ten váš blázen volal,
že ho policie zastrašila.
Rozumíte, co po vás chci?
- Ano, ale… - Rozumíte.
Rozumíte mi?
Vaše výhrůžka je neplatná. Najal jsem si právníka a řekl…
Máte právníka, jo? Já jich mám hromadu.
A taky mám 60 milionů dolarů,
takže jestli vás budeme chtít ojebat, budete pak dlouho krvácet.
Pane Dooley, tady Lisa Landonová.
Pojedu za sestrou do Auburnu,
- buďte tu v 10 večer… - Přestaň.
Přetoč to, bylo to hrozný.
Pane Dooley, tady Lisa Landonová. Neubližujte mi, prosím. Všechno vám dám.
Přijeďte v deset večer a slibuji vám, že…
- Hrůza. Nejde to. - Je to špatný.
Pane Dooley, tady Lisey Landonová.
Vyhrál jste. Dám vám, co chcete.
Přijeďte v deset večer. Policii nezavolám, ale neubližujte mi, prosím.
Už mi neubližujte.
To bylo dobrý.
Ne, nic z toho není dobrý.
Víš, co děláš, že?
Když Scott jezdil propagovat nějakou svoji knihu,
vždycky svoje proslovy začínal stejnou myšlenkou.
Mluvil o boji.
Říkal, že každý román je boj mezi spisovatelem a příběhem.
Spisovatelé se je snaží řídit,
ale pak toho musí nechat a nechat příběh, aby se vyprávěl sám.
A to teď zkouším i já.
Má to aspoň šťastnej konec?
To nevím.
Dobrý den, jdeme za naší sestrou.
Jistě. Asi to budete chtít vědět.
Amanda, paní Debusherová, trochu mluvila, ale už přestala.
Pan doktor říkal, že ji musíme katetrizovat, protože se nehýbe.
Dobře. Děkujeme.
Jasně že se nehýbe. Je tam v tom Dardodolí, ne?
Jo. Je tam plno lidí. Tisíce.
Je ale i tady.
Jo, protože je dvojník.
- Nezapomeň, že je i kotva. - Jo.
Promiň, já to nechápu.
Nemusíš to chápat.
- Nemusím, ale chci. - Bože, nech toho, jo?
Ahoj.
Ahoj, to jsem já, Darla.
Podíváš se na mě?
Pirátský lodě jsou fajn, ale pro malý holky.
Už je to dávno.
Musíš se nám vrátit.
Takhle ten tvůj příběh končí?
Že tady bude dalších 20 let a čůrat do pytlíku?
PROSKURNÍK
Scott věděl… jaká opravdu jsi, že?
Věděl, že se řežeš.
Stejně jako on.
Věděl, že taky odcházíš.
Šel za tebou, když jsi odešla posledně.
Něco udělal, ale věděl, že se to může stát znovu,
takže ti tady zamluvil místo.
Myslím, že to vše předvídal.
I Jima Dooleyho.
Dej mi vědět, jestli mě slyšíš.
Co udělal, Amando?
Jak tě zavedl zpátky?
Cítíš zlo.
Proto se řežeš.
Abys ho vypustila.
Dobře to znám.
Naučil jsem se to kdysi dávno. Když jsem byl malý.
Je to jen mezi námi dvěma.
Políbil mě.
Cože?
Byla to studená voda. Krásná voda.
Říkal, že je z tůně.
Z té z Bájodolí.
Jak? Já vás vidím.
Nemohla jsem vstát. Bylo to hrozný.
Hrůza.
Říkal mi, že pro mě přijdeš,
protože jsi přišla i pro něj. Přišla jsi.
- Opravdu. - Scott?
To ti řekl Scott?
Kdy ti to řekl?
Bylo to někdy…
Po tom mým posledním zhroucení, krátce před jeho smrtí.
Řekl mi, že tam mám zajít
a že se pak mám vrátit domů, protože mě potřebuješ.
- To jo. - Potřebuješ mě.
Potřebuju tě. Potřebuju i tebe.
Vás obě, protože mi chce někdo ublížit.
- Někdo mě chce zabít. - Cože?
- Co řekneme panu doktorovi? - Co?
Co by mu řekl Scott?
Scott…
Scotte?
Ahoj.
Co děláš?
To jsou Noční lidé?
Jo. Jdu od Carsona, svého váženého redaktora.
Koukni.
„Trochu to tam drhne, kamaráde“?
To fakt řekl, jo? Opravíš to, nebo se budeš bránit?
Asi to opravím. Má pravdu.
Ta scéna s tím setkáním je těžko uvěřitelná.
Ale na druhou stranu koukni.
To je roztomilý.
Ralph se po 3 letech vrátil
Jak to souvisí s tvým redaktorem?
Co by řekl na to, kdybych dal Ralpha do knížky?
Asi by řekl, že to trochu drhne.
My romanopisci si musíme dávat pozor na motivace,
dávat pozor na náhody
a popisovat situace, což je totální hovadina.
Tak realita nefunguje a nefungovala.
Realita je pes, kterej nějak ušel 2 400 kilometrů
a po třech letech se objevil doma.
Ralph je realita.
Z toho by byla dobrá nálepka na auto.
Zatančíme si, milunko?
Ne, musím něco zařídit ve městě.
- Odpo… - Nasrat na město a zařizování.
Život je krátkej. Zatanči si se mnou, milunko.
Ralph.
Tak.
Opatrně. Půjdeme dolů. Dolů.
Dobrý.
Tak.
Paní Debusherová?
Chceme jít za panem doktorem Albernessem, prosím. Odcházím.
Navštívily jsme ji. Jen jsme…
Jen jsme s ní mluvily, jak jste navrhoval, a ona se probrala.
Je to pravda?
Ano, už musím jít domů.
To není nejmoudřejší náp…
To jste vy?
Ano.
Jste fit.
Díky.
Co je to poslední, co si pamatujete, Amando?
Že jsem se pořezala.
Byla jsem u sebe doma.
Pořezala jsem se, přišla Lisey, pak Darla. Možná obě dvě
a pak jsem se probudila tady.
Takové to bylo. Jako probuzení.
Asi to bylo díky tomu, že mě zavolaly.
No…
Už jsem o tom slyšel.
Takové případy jsou v Jungových Psychologických typech.
Ještě jsem to ale neviděl.
Jsem upřímně v šoku.
Ty jo! Bruce Springsteen?
To je The Boss. Ty jo.
Vy jste se s ním setkal?
Ano, měl jsem lístky do zákulisí. Amando…
Byl milý, nebo se choval jak hvězda?
Moc milý.
Amando, myslím, že byste tu měla pár dní zůstat,
abychom věděli, že je vše v pořádku.
Vážím si, že jste o mě tak pečovali, pane doktore, ale opravdu musím jít.
Budeme s ní ve dne v noci, pane doktore Albernessi.
- Pro vás jen Hugh. - Hugh.
Samozřejmě jí domluvím další péči.
Myslím, že žádnou další péči nepotřebuju, ale…
Myslím, že nějakou jo, takže to tady s Hughem a doktory proberu.
- Ne, Lisey. - Potřebuješ to.
Fajn.
Dobře, ale je to velmi neobvyklé, takže bych rád udělal aspoň pár testů.
Ne!
Víte, co by na to řekl Scott, Hugh?
„Neanalyzujte to. Prostě to zužitkujte.“
Přijměte ten dar.
Al Gore. Toho mám ráda.
Volila jsem ho.
Je skvělý. Víte, že vyhrál Oscara?
Vy jste ho léčil? Vím, že to nesmíte říct, ale hrozně to chci vědět.
Scott ho taky měl rád.
Tady vypadáte hezky.
Sluší vám to.
Tak. Je to blbeček, nebo se mi to jen zdá?
Nezdá.
Al Gore.
Zvlhly mi z toho kalhotky.
To byl takovej klid, když jsi byla v katatonii.
Je venku, to je důležitý. Dostaly jsme ji ven.
Byla jsem tam dobrovolně. Nemohli mě tam držet.
Bože, tolik vděku.
Já jsem vděčná.
Ani nevíte jak. Moc vám oběma děkuju.
Jo.
- Ne. Tudy. - Ne, zlato.
Auto je tamhle.
Já to věděla, že odcházím,
ale nešlo mi to zastavit a pak…
Myslela jsem, že už tam budu navěky a…
Bože můj.
Ty jsi mě zachránila, Lisey.
Protože tě potřebuje. My obě.
Máme tě rády, ty potížistko.
Zastav, Lisey, prosím.
- Zastav, Lisey. - Co? Ne, bude šíleně pršet.
Ne, chci tu bouři vidět.
- Zastav, prosím, Lisey. - No dobře.
Chci, abys mi řekla všechno.
Než začne pršet.
Chápeš všechno, co jsem ti řekla?
Je to prostě blázen.
Žárlí na tebe a přitahuješ ho, co je na tom k nepochopení?
Chápeš, že nemůže jít na policii?
Jo, tomu rozumím. Mám zbraň.
Nemáš, Darla ji hodila do řeky.
- Nemáš. - Jste blázni, obě dvě.
To Dardodolí nebo jak prostě neexistuje.
- Viděla jsi, že jsem tam odešla. - Viděla jsem, jak jí do pusy chrlíš vodu.
To je celý? To jsi viděla?
- Nech toho. - Ne.
Ne! On mi ublížil! Vyjebal se mnou!
Já budu tou poslední, s kým kdy vyjebe.
Jo, byla jsi pro něj pevnou oporou. Už od začátku.
Scott oporu nepotřeboval.
Jo, v dětství toho využíval, aby přežil.
Co ti řekl, Amando?
- Mohl mě zabít. - Začíná pršet.
- Co? - Mohl mě zabít.
Nechal třeba
zapnutý světlo nebo nádobí v dřezu, byla neustlaná postel, všude byly drobky.
Na tvým stole bylo jídlo, jedl ho, Mando. Byl jako Zlatovláska.
V mým domě? On byl u mě doma? On…
- Musíme ho zabít. - A smrad.
Nevím, jestli to byl jeho pot nebo nohy, ale byl tam smrad a…
Dooley tam byl, když jsem šla pro tu zbraň.
Nejspíš tam byl, protože je to totální idiot.
Vsadím se, že mě sledoval. Byl pod postelí nebo ve skříni.
Musíme ho zabít.
Amando, bože!
Do háje!
Lisey.
Myslíš, že jsi schopná ho zabít?
Jo.
A zbavit se jeho těla tam na tom místě?
Jo!
- Můžu pomoct? - Jo!
Jo!
- Amando! - Jo!
- Amando! - Amando.
Pomůžeš nám ho zabít?
Jo, klidně ho zabiju.
Zabijeme toho hajzla.
- Zabijeme toho hajzla! - Zabijeme ho!
Zabijeme toho hajzla!
- Jo! - Zabijeme toho hajzla!
Kurva že jo! Zabijeme toho hajzla!
Pane Dooley, tady Lisey Landonová. Vyhrál jste. Dám vám, co chcete.
Přijeďte v deset večer. Policii nezavolám,
ale už mi neubližujte, prosím.
Zmokla jste, co?
Jo, zmokla, ale bylo to fajn. Jak se máte?
- Fajn. - Jo?
Šéf Richards říkal, že už tenhle nesmysl brzo skončí.
Mluvil s tím profesorem a říkal, že ten, co vás sledoval, je pryč.
To je skvělá zpráva.
Jo.
Věříte tomu?
Však jste říkal, že to takový lidi přejde.
Jo, ale třeba je to jen trik.
Na stanici je dnes málo lidí.
Ale klidně tady zůstanu.
Jeďte si odpočinout.
Dobře, moje číslo a číslo na stanici máte na rychlé volbě, že?
Jo, kdyby něco, tak prvně zavolám vám, ano?
- Domluveno. - Díky.
Běžte se usušit a dobrou noc.
Zavolám mu, když bude třeba.
Nechci vás vystavit nebezpečí.
Bylo by to bezpečnější, kdyby Darla nezahodila tu zbraň.
Zapomeň na to, jo? Plán máme, ne?
Jo, nebude čekat, že na něj budeme tři.
- To ne. - Dobře.
Jedinej problém, Lisey, je v tom,
že je ten plán obehnanej jedovatýma liánama.
Bože, tak na ně nesahej, ne?
A zaveď ji k sobě domů. Nechoďte k Amandě.
Jasně, nejsem idiot.
Prvně do té restaurace.
Chci cheeseburger s hranolkama, jak je mám ráda. Spálený.
Jo, já vím, co máš ráda.
A vím, co máš ráda ty.
O čem to mluvíš?
- Co ten policajt v uniformě? - Bože.
- Flirtovala jsi s ním. - To teda ne!
Nesmějte se mi.
Však on přijde.
Překlad titulků: Karel Himmer