Історія Лізі
ЗА РОМАНОМ СТІВЕНА КІНҐА
Проф, тексти неймовірні, і це лише верхівка айсберга.
-Нас іще стільки чекає. -Що ти зробив?
Хай що ти задумав – зупинись.
Послухайте. Тут…
Оповідання про батька й двох синів.
Думаю, це приквел до «Дочки матроса»,
про який він згадував на NPR.
Неймовірно. Коли люди це прочитають…
Де ти це взяв?
Вона мені дала. Раз плюнути.
Я ж казав, що вмію переконувати.
Ти ж нічого їй не заподіяв?
Що?
Ти її не кривдив?
-Я її й пальцем не зачепив. -Добре.
Добре. А тепер зупинися.
Я передумав. Дай їй спокій.
Не можу, проф. Це дуже важливо. Світ чекає.
Джим, ти повинен…
Гей.
Я тебе любила.
Поговори зі мною.
Де ти?
Поговори зі мною.
Хочеш додому?
Стисни руку.
Допоможи мені.
Допоможи!
ПОЛ ЛЕНДОН
Скотт.
Ти сам поховав брата.
Поховав його сам-один.
Розкажи мені ще одне.
Розкажи про свого брата.
І ми більше ніколи про це не будемо говорити.
Ти думаєш, що татко вбив Пола?
Думаєш, що так закінчується історія хорошого брата.
Якби його судили, то таки назвали б це вбивством.
Проте, після всіх… побоїв,
різання й божевілля, татко проявив до нього любов.
Милосердя.
Ось що це було. Не вбивство.
Звільнення.
У Полі жило зло. Не знаю, чи через те, що його поранив довгий хлопець,
чи це клятий спадок Лендонів, але зло його полонило.
Татко вже не міг випускати його крізь порізи.
Усе сталося дуже швидко.
Хлопці.
Лендони.
Ану бігом сюди.
Диявол упивається гріхами…
-Поможіть з цим гівном. -…як свині в калюжі!
-Замахали. -Я не чую «алілуя»
-Не чую «амінь». -Зайняті?
-Амінь! -Дякую.
-Чимось дуже важливим? -Рай зовсім поряд,
але пекло тягне вас до себе.
Я люблю…
Рай чекає…
Татку, рятуй!
Татку! Татку, рятуй!
На Пола найшло зло! Татку, прошу!
-Гей! Що тут таке? -Татку!
На Пола найшло зло! Татку! Татку, рятуй!
-Відпусти! -Татку!
Заражений.
У місці укусу.
Тепер і в тобі зло.
Тече в тебе в жилах, розливається по всьому тілу й…
тобі кінець.
Нагадати вам…
Сюди.
Підніми ногу.
Він непритомний, але…
Ненадовго. Чорт.
І ви нікому не дзвонили?
Не дзвонили лікарю чи у швидку…
Жартуєш?
Лікарі, поліція, соціальні служби –
він вважав, що всі співпрацюють у рамках міжнародної єврейської,
фашистської, християнської, комуністичної змови.
Татко вважав, що залучені навіть робітники на його фабриці.
Ми були самі.
Іншого ми не знали.
Що ти зробив?
Ми його зв'язали.
Як свиню в загоні.
«Я знаю, що роблю».
Він не знав.
Він діяв навмання.
Та я знав правду.
Яку правду?
Він його любив.
Він любив нас.
Він просто виконував батьківський обов'язок.
Це була потворна, але сильна любов.
Справжня.
Ти не лише бридкий, а й дурний.
Богом клянуся, якби не родимка на дупі,
я б подумав, що ти син дезінсектора.
Твоїй мамі він подобався.
Твоя мама була лярва, але я все одно її любив.
Моя лярва.
Не стріляй.
Солдате, роззуй очі.
Це вже не твій брат.
Він схожий на нього? Глянь на його очі.
Горять, як у дикого кабана.
Знаєш, що живе в ньому?
Що тече по його жилах?
Знаєш, як воно виглядає? Отак.
Болото. По його жилах тече бруд і чорнота.
Він…
Він нічого не відчуває.
У ньому живе зло. Він нічого не відчуває.
Спробуй… Я пробував його чогось навчити,
бо колись мене не стане.
Ти не слухаєш, ти не…
Скутер, підійди.
Ні, не треба.
Скут. Скут, не треба.
Розплющ очі. Розплющ!
Навіть… Навіть не думай.
Не думай плакати. Не смій.
Слухай, тоді… Тоді і я заплачу. Не плач.
Скут, послухай.
Послухай… Пам'ятаєш про зло?
Про зло і про інше місце. Про втечу й усе таке?
Це прокляття. Прокляття Лендонів.
Це прокляття і благословення.
У тих, хто вважає, що це лише прокляття,
поселяється зло, вони втікають і не вертаються.
А ті, хто бачать у ньому благословення, тримаються, незважаючи ні на що.
Живуть навіть після смерті.
Ти помираєш, але… залишаєшся.
Тебе пам'ятають.
Який шлях ти обереш?
Цього вистачило.
Трьох тижнів вистачило.
Так брат провів останню осінь.
Останні тижні життя.
У смердючому сараї.
Ти й не уявляєш, що це були за тижні.
Особливо, коли татко був на роботі, і ми лишалися вдвох.
Він ходив на роботу?
Ми мали за щось їсти.
Платити за електрику.
Ми не хотіли, щоб татка в чомусь запідозрили…
Він нікому не подобався.
Не дивно.
Я просив його різати.
Випустити зло, як завжди.
Та він казав, що це не допоможе, бо зло вже в мозку.
Одного дня,
коли татка не було…
Скотті.
Відпусти мене.
Благаю.
Я влаштую полювання на була.
Хороший бул.
Найкращий бул.
Шістдесят підказок, Скотті. Шістдесят!
Найкраще, найдовше полювання на була.
Солодощі й кола.
Давай.
Випусти мене.
Він псих. Ти ж знаєш.
Він усе вигадує.
Зі мною все добре.
Я нормальний.
Випусти мене. Іди!
Благаю.
Що про тебе сказала б вона?
Що сказала б мама, якби побачила, як ти чиниш зі мною?
Що б вона сказала?
Давай, Скотт.
Я тобі не брат?
Я для тебе тварина?
Що я казав робити, коли він до тебе заговорить?
Думати головою.
Думати головою. Точно.
Дурне пташеня, змій пробує тебе одурманити.
Що ще я казав?
Я казав: «Заткни вуха пальцями». Затикай.
Прошу, Скотті, відпусти мене. Іди сюди.
І повторюй: «Паршивий виродок, я тебе не чую. Не чую…»
-Я тебе не чую. -Ще раз.
Не чую.
Зрозумів?
Я не хотів. Скотті, я тебе люблю.
Ти ж знаєш. Я тебе люблю.
Пора його годувати. Це чудовисько.
Може, курку в паніруванні?
Ти знаєш, яке м'ясо дороге?
Думаєш, я в грошах купаюся?
Ні, татку.
Я знав, що вдома ми його не врятуємо.
Я сказав, що мушу.
Торкнутися Пола. Інакше до озера я його не завів би.
У Місячне Коло.
Як завів мене.
Не забагато, татку.
Тепер точно засне.
Треба все тримати під контролем, Скут.
КЕТАМІН ТРАНКВІЛІЗАТОР ДЛЯ КОНЕЙ
Так.
Не можна втрачати контроль.
Твоя улюблена, Полі,
панірована курочка за старим татковим рецептом.
Тільки небагато. Знаєш, які тепер ціни на м'ясо?
Усе дорожчає.
Усе через кінець світу.
Давай же. Спатимеш, як немовля.
Віддай.
Спершу треба пустити воду.
-Якого біса треба… -Так простіше.
Не хочу знати.
Пол навчив, як ти з лікувальним чаєм. Йому треба глянути у воду.
Щоб викликати думку про озеро.
У Місячному Колі, де всі надломлені…
Я ж сказав, що не хочу знати.
Та якщо він підійде заблизько, штрикни його цим.
Прямо в шию, ясно?
Я люблю тебе, татку.
І я тебе люблю, малий. Мені жаль.
І татко сказав…
Якщо він не відірве мені голову ще в сараї,
то точно зробить це на тому боці.
Так… він його називав.
І я думав: «А якщо татко
додав замало кінського транквілізатора, і він навіть не засне?»
О боже.
«Граєш з вогнем, Скут», – сказав він.
Я сказав: «Знаю.
Та ми повинні діяти, поки він не розірвав ланцюги».
Ми спробували.
Скут!
Давай, часу обмаль.
Давай!
Давай! Чого чекаєш?
Татку, я не можу.
Не виходить.
Давай, Скутер!
Скутер! Чорт, ляж нарешті! Не можу прицілитися!
Руки геть від мого сина!
Не треба!
Сучий ти поганець…
Татку, дивись.
Чого тобі?
Дивись.
Чому він більше так не виглядає?
Бо він мертвий, Скутер, ось чому.
Зло його покинуло, коли куля прошила тіло.
Мій перший син. Як же він схожий на матір.
Мене замкнуть, якщо дізнаються.
У тюрмі або дурці.
Якщо взагалі не лінчують.
Татку, я його заберу.
Як ти його забереш?
Забереш його мертвого, хоч не зміг забрати живого?
Тепер усе інакше.
Він не може пручатися. Не може бути якорем. А я можу.
Татку, відійди.
Що ти сказав?
Відійди.
Скутер, ти геть сказився?
Відійди!
Не смій так зі мною говорити. Бо я тобі покажу.
Ще раз це скажеш – Богом клянуся.
Татку, відійди!
Я легко переніс його туди.
Мертвого.
Земля м'яка біля…
черешень.
Там я його й поховав.
Там я поховав брата.
СПОЧИВАЙ З МИРОМ
ПОЛ
Чому ти мені про це нагадуєш?
Срібна лопата, якою ти його врятувала.
Він сказав, що ти побачиш її навіть раніше, ніж побачиш.
Ти побачила?
Так.
Це… Аменда.
Не Дулі, а Аменда.
Це Ам…
Згадуючи цю поїздку,
будемо говорити про снігопад, про те, як було красиво…
що ми були там самісінькі.
Та не про інше.
Не про твого брата, не про те місце. Цього не було.
Для мене це занадто.
Може, твій тато почувався так само.
Ти повинна зрозуміти про озеро щось важливе.
Усі поети, митці, письменники ходять до озера.
Це небезпечно, але ти зцілюєшся й оновлюєшся.
Як людська уява.
Чудово. Тепер я знаю, що тебе надихає. Давай не будемо.
-Авжеж. -Назавжди?
Якщо тобі потрібно буде туди потрапити, пам'ятай: вода помагає.
Добре.
ТУТ БУЛИ ПОЛ + СКОТТ
Сонце, він дуже близько.
Не розумію.
Ти знаєш.
Він видає звук.
Скотт.
Ми танцюємо.
Пам'ятаєш?
Стисни руку.
Стисни руку, якщо хочеш додому.
Будьте тихо.
Інакше прийде він.
Допоможи мені.
Допоможи мені. Нам потрібно вертатися.
Тихіше. Бо накличете його.
Що це з вами?
Бійка.
Ти як знаєш?
Вертайся додому.
Вам тут не місце.
Я…
думаю.
Неправда. Тобі треба звідси піти.
Ти не хочеш бути тут. Тому ти двійник.
Тому ти взяв з собою матусину накидку.
Якби не вона, я б тебе серед них не знайшла.
У тебе талант.
Заплющ очі й вертайся.
Без тебе?
Я не хочу мовчати.
Ідіть звідси.
Я вертаюся.
І забираю накидку.
Бо вона моя.
Що це?
Не знаю.
Не хочу тут бути.
Не бійся.
Пол!
Скотт!
-Скотт! -Тихіше. Ходімо.
Ви винні!
Зосередься. Забери нас додому.
Вважаєш себе знаменитим.
Та це не так!
Накидка. Вона – якір.
Ти думаєш, що це місце існує.
Скотт і мене змусив у це повірити,
але Місячне Коло не реальне.
Скотт з братом вигадали це місце, бо батько з них знущався.
Усе, Пол. Біжи в Місячне Коло, чи як ви його називаєте.
Татку, я його заведу.
Невже?
Так.
ДОПОМОЖИ МЕНІ ЛІЗІ
Не хочу тут бути. Лізі.
Якщо потрібно буде туди потрапити, пам'ятай:
вода помагає.
Я ЗНАЮ, ЯК ДОПОМОГТИ АМЕНДІ.
ПРИХОДЬ ЗАВТРА О ДЕВ'ЯТІЙ Я ТЕБЕ ЛЮБЛЮ
Лізі. Обережно.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська