Lisey a její příběh
ZALOŽENO NA ROMÁNU STEPHENA KINGA
Prófo, je to úžasný a tohle je jen špička ledovce.
- Čeká tam toho na nás hodně. - Co jsi provedl?
Ať je to co chce, přestaň s tím.
Poslouchej, je tady příběh o otci a dvou synech.
Je to prequel Coasterovy dcery. Jednou o tom mluvil v rádiu.
Je to fantastický. Až si to lidi přečtou…
Kde jsi to sehnal?
Dala mi to. Byla to hračka.
Já ti říkal, že lidi umím přesvědčit.
Nic jsi jí neudělal, že ne?
Co?
Neublížil jsi jí?
- Ne, ani jsem se jí nedotkl. - Fajn.
To je dobře. Musíš s tím přestat. Rozmyslel jsem si to. Dej jí pokoj.
To nemůžu, prófo. Je to moc důležitý. Svět na to čeká.
Jime, musíš toho…
Hej.
Já tě milovala.
Mluv se mnou.
Kde jsi?
Mluv se mnou.
Chceš se vrátit domů?
Stiskni mi ruku.
Pomoz mi.
Pomoz mi!
Scotte.
Ty jsi tu bratra pohřbil sám.
Pohřbil jsi ho sám.
Musím ještě něco vědět.
O tvém bratrovi.
A pak už se o tom nikdy nebudeme bavit.
Myslíš, že Paula zabil táta?
Myslíš, že tak končí příběh hodného bratra?
Říkalo by se tomu vražda, kdyby ho kvůli tomu soudili.
Nakonec po všem tom… mlácení
a řezání a těch šílenostech k němu táta projevil lásku.
Laskavost.
Přesně o to šlo. Nebyla to vražda.
Ale osvobození.
Paul měl v sobě zlo. Nevím, jestli od doby, co mu ublížil dlouhán,
nebo jestli to bylo dědičností Landonů, ale bylo v něm hrozně moc zla.
Tolik, že ho táta už nemohl vyřezat a vypustit.
A když se to pak stalo, bylo to rychlý.
Kluci.
Landoni.
Naklusejte sem.
Ďábla těší tělesné hříchy…
- Pomoz mi. - …jako prasata těší rochnění.
- No tak. - Zavolejte aleluja.
- Zavolejte amen. - Co je?
- Amen! - Děkuji.
- Co se děje? - Nebe máte na dosah,
ale peklo vás chce stáhnout dolů. Je to tak trochu…
Nebe čeká…
Tati, pomoc!
Tati! Pomoc!
Paul je zlej! Tati, prosím!
- Hej! Co se to ksakru děje? - Tati!
Paul je zlej! Tati! Pomoc!
- Pusť mě! - Tati!
Nakazil tě.
Tím kousnutím.
Teď je zlo v tobě.
Máš ho v krvi a v celým těle a…
…seš v prdeli.
Připomínám vám…
Tak.
Zvedni ty nohy.
Teď je v bezvědomí,
ale ne na dlouho. Do háje.
A to jsi nikomu nezavolal?
Nezavolal jsi doktora nebo sanitku…
Děláš si srandu?
Doktoři, policie, sociální služby,
všechno je to součástí mezinárodního židovskýho,
fašistickýho, křesťanskýho a komunistickýho spiknutí.
Táta říkal, že jsou do toho zapletení i lidi z továrny.
Byli jsme sami.
Nikoho jsme neznali.
Co jste udělali?
Svázali jsme ho.
Jako prase v chlívě.
„Vím, co dělám.“
Ale nevěděl.
Jen tak střílel od boku.
Ale chápal jsem, jaká je pravda.
A jaká?
Že ho miloval.
Miloval nás oba.
Dělal prostě to, co otcové musí.
Byla to drsná láska, ale byla silná.
Pravá.
Jsi tak blbej, jako jsi škaredej.
Přísahám Bohu, že kdybys na zadku neměl to znamínko,
tak bych řekl, že jsi děcko toho deratizátora.
Tvé matce se líbil.
Tvoje matka byla štětka, ale i tak jsem ji miloval.
Byla to moje štětka.
Nestřílej ho.
Už to konečně pochop, vojáku.
To už není tvůj bratr.
Vypadá snad jako on? Podívej se mu do očí.
V očích má vztek jak nějakej divočák.
Víš, co v sobě má?
Víš, co mu koluje v žilách?
Víš, jak to vypadá? Jako tohle.
Bahno. V žilách mu koluje bahno a temnota.
On…
Nemá žádný city.
Má v sobě zlo. Nemá vůbec žádný city.
Mohl bys… Snažil jsem se, aby něco uměl,
až už tady nebudu.
Neposloucháš, ty ne…
Skútře, pojď sem.
Ne, nech toho.
Skútře. Nech toho.
Otevři oči!
Nedělej to.
Opovaž se rozbrečet.
Začnu brečet i já. Nech toho.
Skútře, poslouchej mě.
Poslouchej. Znáš zlo?
Zlo a to druhý? A odcházení a to všechno?
Je to prokletí, rozumíš? Je to prokletí Landonů.
Je to kletba a zároveň dar.
Ti, co se zaměřují jen na tu kletbu,
jsou zlí a pak odejdou a už se nikdy nevrátí.
Ale ti, co vidí, že to je dar, jdou a pokračují pořád dál.
Žijou i po smrti.
A až umřeš, tak neumřeš.
Budeš v paměti.
Tak kterej z těch dvou budeš?
To stačilo.
Tři týdny. To stačilo.
Tam můj bratr strávil svůj poslední podzim.
Poslední týdny života.
V té smrduté stodole.
Ty tři týdny si neumíš představit.
Hlavně když byl táta v práci a byli jsme s Paulem sami.
- On chodil do práce? - Musel nás živit.
A taky platit elektřinu.
Nemohli jsme si dovolit, aby lidi tátu z něčeho podezřívali, pro…
Lidi ho neměli rádi.
To mě nepřekvapuje.
Řekl jsem mu, ať ho řízne.
Ať vypustí zlo jako vždycky.
Ale řekl, že by to nepomohlo, protože se mu zlo rozšířilo do mozku.
A jednoho dne,
když byl táta pryč…
Scotty.
Hej, Scotty.
Odvaž mě.
Prosím.
Udělám ti honbu za dardou.
Dobrou dardu.
Tu nejlepší dardu.
Šedesát stop, Scotty. Šedesát!
Bude to ta nejlepší, nejdelší honba za dardou vůbec.
Tyčinka a RC Cola.
No tak.
Odvaž mě.
Je to blázen. Vždyť to víš.
Všechno si vymyslel.
Nic mi není.
Jsem v pohodě.
Prostě mě pusť. No tak!
Prosím.
Co by si o tobě myslela ona?
Co by si máma myslela, kdyby věděla, co mi teď děláš?
Co by řekla?
No tak, Scotte.
Nejsem snad tvůj brácha?
Jsem jenom zvíře?
Co jsem ti říkal, že udělá, když na tebe začne mluvit?
Vyřízne mi vnitřnosti.
Vyřízne ti vnitřnosti. Správně.
Ten had se tě snaží zhypnotizovat, ty malej, blbej ptáčku!
Co jsem ještě říkal?
Řekl jsem ti, ať si zacpeš uši. Udělej to.
No tak, Scotty, pusť mě. Pojď sem.
A ty řekneš: „Ty zlej debile, já tě neslyším. Já tě nes…“
- Já tě neslyším. - Znovu.
- Já tě neslyším. - Rozumíš?
Já to tak nemyslel. Mám tě rád, Scotty.
Ty to víš, že tě mám rád.
Takže je asi čas na krmení, ne? Čas nakrmit monstrum.
Nedáme si pionýrskou paličku?
Víš, jak je teď maso drahý?
Myslíš, že si ty prachy snad tisknu?
Ne, tati.
Já věděl, že ho doma neuzdravíme.
Řekl jsem ale, že musím.
Držet se Paula byl jediný způsob, jak ho zavést k té tůni.
Bájodolí.
Tak, jak jsi tam zavedl mě.
Ne tolik, tati.
To ho hezky uspí.
Musíme tu situaci mít pod kontrolou, Skútře.
KETAMIN ANESTETIKUM PRO KONĚ
Jo.
Nesmíme nad tím ztratit kontrolu.
Mám tady tvoje oblíbený jídlo. Pionýrskou paličku, jak ji dělá táta.
Nemusíš toho sníst moc. Víš, jak je teď maso drahý?
Všechno zdražuje.
Je to součást apokalypsy.
No tak. Budeš spát jak mimino.
Dej to sem.
Prvně musíš pustit vodu.
- Proč sakra… - Je to jednodušší.
- Nechci to vědět. - Ukázal mi to on. Je to léčba.
Kdyby tam šel, musel by se na tu vodu dívat.
Když to udělá, vzpomene si na tůni.
- Tu v Bájodolí, kde se porouchaní lidi… - Poslouchej. Já to nechci vědět.
Záleží jenom na tom, že jestli se moc přiblíží, píchni do něj tohle.
Přímo do krku. Jasný?
Mám tě rád, tati.
Já tebe taky, mladej. Mrzí mě to.
A řekl,
že když mi neutrhl hlavu v té stodole,
tak to na té druhé straně určitě udělá.
Tak on tomu říkal.
Já si říkal, co když táta udělal
toho koňskýho sedativa jen tolik, aby ho to omámilo.
Bože můj.
„Zahráváš si s ohněm,“ říkal.
A já: „Já vím, ale musíme něco udělat. Než ty řetězy roztrhá.“
Takže jsme to zkusili.
Skútře!
No tak, dokud je ještě čas.
No tak!
Dělej! Na co čekáš?
Nejde to, tati.
Nefunguje to.
Dělej, Skútře!
Skútře! Do prdele, lehni si! Nic nevidím!
Nehrabej na mýho synka!
Nedělej to!
Ty zlej hajzle…
Tati, koukni.
Co chceš?
Pojď se podívat.
Proč nevypadá jak předtím?
Protože je mrtvej, Skútře.
Už v něm není zlo. Opustilo ho díky té střele.
Je to můj prvorozený. Vypadá jako tvoje matka.
Zavřou mě, jestli ho najdou.
Do vězení nebo do cvokhausu.
Pokud mě teda nezlynčujou.
Já ho tam zavedu.
A jak asi?
Nezavedls ho tam ani živýho.
Teď to je jiný.
Nemůže tomu vzdorovat. Nemůže být kotva. Zvládnu to.
Couvni, táto.
Cos mi to řekl?
Couvni.
Skútře, ty ses zbláznil, ne?
Couvni!
Opovaž se mi to říct ještě jednou. Opovaž se.
Řekni mi to ještě jednou a přísahám Bohu…
Couvni, tati!
Zavedl jsem ho tam jako nic.
Když byl po smrti.
Půda je měkká
kolem milostiplných stromů.
Tam jsem ho uložil.
Tam jsem svého bratra pohřbil.
Proč na to mám vzpomínat?
Je to ten stříbrný rýč, kterým jsi ho zachránila.
Říkal, že bys to viděla ještě předtím, než bys to uviděla.
Je to tak?
Jo.
Je to Amanda.
Není to Dooley, ale Amanda.
Je to Am…
Když budeme o tomhle výletě mluvit,
můžeme říct, jak to tady bylo pěkný a že tu byl sníh
a že jsme to měli sami pro sebe.
Ale to ostatní…
To o tvém bratrovi a to, kam jsme šli, se nestalo.
Protože bych to neunesla.
Možná to tvůj táta viděl stejně.
O té tůni musíš pochopit jednu věc.
K té tůni chodí každej básník, umělec a vypravěč.
Je nebezpečná, ale taky uzdravuje a opravuje. Jako lidská představivost.
Super. Už se tě nemusím ptát, kde ty nápady bereš. Necháme toho?
- Jasně. - Navždy?
Jestli tam někdy budeš potřebovat jít, voda je na to nejlepší.
Tak jo.
BYLI TADY PAUL + SCOTT
Je to blízko, zlato.
Já ti nerozumím.
Však víš.
Dělá to zvuk.
Scotte.
Tančíme.
Pamatuješ?
Stiskni mi ruku.
Stiskni mi ruku, jestli chceš jít domů.
Tiše, paní.
Nebo přijde.
Musíš mi pomoct.
Musíš mi pomoct. Musíme se vrátit domů.
Ticho. Přilákáte to.
Co se vám stalo?
Bojoval.
Jak to víš?
Musíš se vrátit.
Myslím, že sem nepatříte.
Já…
…přemýšlím.
Nepřemýšlíš. Nemusíš tady být.
Myslím, že tu nechceš být. Proto jsi dvojník.
Proto sis sem vzal ten mamčin afghán.
Jinak bych tě mezi těma lidma nenašla.
Máš talent.
Zavři oči a běž.
Bez tebe?
Nechci být ticho.
Musíte jít.
Jdu zpátky.
Tohle si beru s sebou.
Protože je to moje.
Co to je?
Nevím.
Nechci tady být.
To bude dobrý.
Paule!
Scotte!
- Scotte! - Ticho. Jdeme.
Můžete za to vy!
- Soustřeď se. Zaveď nás domů. - Myslíte, že jste slavnej?
Nejste!
Je to ten afghán. Je to kotva.
Věříš v jedno místo.
Já tomu taky věřila, Scott mě k tomu přiměl.
Bájodolí ale neexistuje.
Scott a jeho bratr jen předstírali, že tam chodí.
Běž, Paule. Běžte si do toho svýho Dardodolí nebo jak tomu říkáte.
Já ho tam zavedu, tati.
Fakt, jo?
Jo.
POMOZ MI, LISEY
Nechci tady být. Lisey.
Jestli tam někdy budeš potřebovat jít, voda je na to nejlepší.
Možná jsem schopná Amandě pomoct.
Stav se za mnou zítra v devět. Mám tě ráda.
Lisey, buď opatrná.
Překlad titulků: Karel Himmer