Príbeh vdovy Lisey
PODĽA ROMÁNU STEPHENA KINGA
Pani zlatá, myslel som, že sme dohodnutí.
Asi vám nedošlo, aká je táto vec vážna,
aj keď som si myslel, že mŕtva vrana
sa nedá nepochopiť.
Vidíme sa.
Choď do riti, Jimmy.
Ale, pani zlatá, to vôbec nie je pekné.
Nie je to milá pesnička?
Pozrite na toto.
KAPITÁN BLACK PRÁZDNI DIABLI
Vidíte, čo tam je napísané? Kapitán Black a Prázdni diabli.
Kapitán Black mal čarovné jojo.
Ale to vy viete.
Tieto jojá rozdával vydavateľ ako reklamu.
Kúpil som ho na internete a naučil sa zopár trikov ako kapitán Black.
Pozerajte. Teraz ho uspím.
A teraz vyvenčím psa.
Som smädná.
To sa dá napraviť.
Už je lepšie?
Bude mi lepšie, keď odídete.
To je fér.
Nezaberiem vám veľa času.
Aj tak nemôžeme otáľať, pani zlatá.
Ale rád by som zostal.
Máte to tu pekné.
Nie že by som mu závidel. Bol totálny génius.
Všetky prachy zarobil vďaka svojmu výnimočnému talentu.
Vďaka tomu daru od boha. A vy ste mu iba zohrievali posteľ.
Ste vlastne akýsi parazit, všakže?
Pán Dooley, my... Boli sme partneri.
Spoliehali sme sa jeden na druhého.
A navzájom sme sa ľúbili.
A to Dashmiel zdanlivo nedokáže pochopiť.
No, viete, čo sa hovorí. S názormi akoby sa vrece roztrhlo.
Scottov talent nebol iba výnimočný, bol neslýchaný.
Prečítal som každú jeho knihu. Možno vám profáčik povedal.
Viete, ktorú mám najradšej?
Tú s jojom. Prázdnych diablov.
Nie, pani zlatá.
Tá je dobrá, ale nie až taká dobrá ako Dievča z pobrežia.
Nie že sa mi páči. Milujem ju a... Prečítal som ju do písmenka.
Najradšej mám, keď Gene povie svojmu prašivému fotrovi,
že sa už viac nevráti.
Viete, čo povie... Pamätáte si?
Gene... Gene povie, že jeho otec nikdy nerozumel povinnosti lásky.
Správne.
To je ono.
Nikdy nerozumel povinnosti lásky.
Koľko ľudí to už cítilo, ale nevedeli to vyjadriť?
Scott si takýto dom zaslúžil.
Ale teraz je preč.
Aká hanba, že si držíte niečo,
čo by chcel svet vidieť.
„Ženy na seba hľadeli tak, ako to ženy niekedy robia, no muži nie,
lebo ženy vidia viac a v hlbšej farbe.“
„V hlbšej farbe.“
Iba Scott Landon to tak vedel napísať a nikto to nikdy nevidel.
Kvôli vám to tu sedí v tmavej krabici.
Viete, čo táto žena pred sebou teraz vidí?
Zlodeja.
Vy ste ma k tomu donútili, pani zlatá.
Teraz ma počúvajte. Počúvate?
Svet si to zaslúži vidieť.
Mali sme dohodu a vy ste ju nedodržali.
Čo tým myslíte?
Dáte mi dokumenty, ja ich dám profáčikovi
a on ich vydá svetu,
aby ľudia pochopili, aký významný bol Scott Landon.
Pán... Pán Dooley. My... My sme žiadnu dohodu nemali.
- Ale áno. - Ne... Nemali...
Ale áno, mali. No vy ste mi klamali, však?
Tak kde je zvyšok?
Kde sú tie tajné dokumenty?
- Tie, ktoré skrývate pred profáčikom. - Nie.
- A pred svetom. - Prosím.
Predo mnou.
Prosím, prosím.
Neviem sa cez to preniesť a rozčuľuje ma to.
Sľubujem. Sľubujem vám.
- Môžete si všetko vziať. - Čušte.
Tíško, pani zlatá.
Koniec vášho pyskovania.
Je mi ľúto, že musím použiť také slovo, ale verím, že veci treba správne nazvať.
„Tajomstvá len rozžialia a niekoho zabolia.“
Niečo by sme si mali vypočuť. Je to z Bojových vlajok.
Existuje pokračovanie Pozostatkov.
Nie, iba jedna kapitola a osnova.
Je tam vzadu, pani zlatá.
Ste klamárka, a klamári skončia pod palicou.
Nuž, nech mi profáčik radšej zajtra do 22.00 zavolá.
Nemôže...
Nemá vás ako kontaktovať.
Nemôže sa s vami spojiť.
Nemá sa ako s vami spojiť.
Nemá vaše číslo.
- Nemá váš email. Nemôže... - Zajtra do 22.00.
Inak vám nabudúce ublížim omnoho viac.
Nemôže sa s vami spojiť.
Nie.
Už tíško, pani zlatá.
Lisey. Nie.
Ach, nie. Nie.
Ach.
Lisey.
Ó, bože.
AK NIEKOMU POVIEŠ, ŽE SOM TU BOL, ZABIJEM ŤA.
ALE NAJPRV ZABIJEM TVOJE SESTRY.
TOMU VER TVOJ KAMARÁT, JIM DANDY
Landonovcom sa všetko rýchlo hojí.
Muselo sa.
Ja som Landonová len vydajom.
Nie.
- Nemal som ti to hovoriť. - Nie.
Ocko hovorieval, aby sme nevykopávali mŕtvych.
Nie.
Nie, mne to musíš povedať. Musíš mi to povedať.
Musíš to dokončiť, a sľubujem, že potom o tom už nikdy nebudeme hovoriť.
Ľúbil som ho, Lisey.
Ja viem.
Čo sa to deje? Čo to je?
Je to v poriadku.
Máš talent.
Čo to je?
Kde to sme?
Srdiečkový kopec.
Musíme byť potichu.
To stačí.
Lisey.
Dobrý, Dan.
Dobrý, pani Landonová.
Ste v poriadku? Zniete trochu zvláštne.
Som v poriadku. Som... ospalá. Len ospalá.
Chy... Chystám sa do postele.
Tak to vás nerád otravujem.
Len vám dávam vedieť,
že Roddy parkuje pri ceste, ak by ste niečo potrebovali.
- Ďakujem pekne. - Pekný večer, pani Landonová.
Áno, dovidenia.
Prosím, povedz mi, že si tým blbostiam
ani na sekundu neverila.
Veď ty si vždy bola tá praktická.
A to jazierko nielen že liečilo, ale aj fascinovalo.
Idem od Amandy. Mám jej pištoľ.
Dobre.
Hoď ju do rieky.
OK. Mohla si aspoň umyť riad.
Čo mám urobiť s Dooleym, Scott?
A s Amandou?
Nejaké nápady?
Lásočka.
Scott?
Scott.
Ľúbila som ťa. Zachránila som ťa.
Dala som ti ľad.
Mama mi povedala
Povedala: Synu, len pozor
Existuje niečo zvané láska
Všade okolo nás
Povedala:
- Môže ti zlomiť srdce - Zlomiť srdce
- A priniesť ti trápenie - A priniesť ti trápenie
Keď som stretol túto drobnú ženu
Cítil som, že sa to deje A hovorím vám
- Už sa nemôžem vrátiť - Už sa nemôžem vrátiť
Cítim, cítim, cítim Že som láske prepadol
Zrazu jej volám Aspoň desaťkrát za deň
Áno, je to zvláštne
Ja také veci nerobím
Hovorím vám, nemôžem spávať
Nie. Nie, nie.
- Chcem ju držať v náručí - Chcem ju držať v náručí
Skúšal som sa presvedčiť
Že to nie je to pravé
- Ó, áno - Už sa nemôžem vrátiť
Cítim, cítim, cítim Že som láske prepadol
Nevadilo by to
Keby ma aj ona naozaj ľúbila
No nerád by som myslel Že som v tom sám
A nič s tým nespravím, to nie
- Už sa nemôžem vrátiť - Nemôžem sa vrátiť
Cítim, cítim, cítim Že som láske prepadol
Láske som prepadol
- Už sa nemôžem vrátiť - Úú
Cítim, cítim, cítim Že som láske prepadol
Už sa nemôžem vrátiť
Ľúbila som ťa. Zachránila som ťa.
Dala som ti ľad.
Ľúbila som ťa. Zachránila som ťa. Dvakrát som ťa zachránila.
Zachránila som ťa.
Zachránila som ťa dvakrát.
Dnes a zajtra bude...
Manda?
Zatvor dvere, Lisey. Čo máš doma sluhov? Ježiši.
Kde si bola?
Podľa panáčika v telke mal Robert Frost pravdu.
Svet sa neskončí ohňom, ale ľadom.
Dobre, že Scott je na západe. V L.A. musí byť 20 stupňov.
To turné zrušil.
Čože? Naša pedantná rocková hviezda?
Niečo s ním nie je v poriadku.
Už od Vianoc.
Nie je sám sebou a zhoršuje sa to.
A vravíš to mne lebo...
Ahá, ahá, jasné. Pravdaže. Ja som z nás tá šialená.
Lebo sa musím s niekým porozprávať.
Áno, ale nie s Darlou, však?
Lebo jej niekedy neprepína
a nemusí stráviť celé dni v posteli...
Bože, nie. Lebo Scott s tebou hovorí.
Okrem mňa sa rozpráva iba s tebou.
Povedal ti niečo? Povedal ti, že má depresie?
Že je rozptýlený?
Nie. Teda, zdal sa trochu divný.
Ale nie od Vianoc. Povedala by som, že od Vďakyvzdania.
Hovoril ti niekedy o svojom detstve?
Povedal ti o tom niekedy?
Nie. Čo povedal tebe?
- Naozaj? Nič? Nikdy? - Nie. On... Nie, on... Hej.
On... On... Raz mi o tom povedal.
Už dávno. Hneď po tom, čo sme sa vzali.
Povedal, že Landonovci mali históriu únikov...
z reality.
Hovoril tomu „odobrať sa“.
Žeby stres?
On v strese prekvitá. Miluje stres.
O tom to nie je. Je to skôr ako choroba. Ako...
Sú dva druhy šialenstva.
Tí zlí a mimáči.
Máme to v krvi.
Niečo v krvi.
Naozaj si za mnou prišla, lebo som šialená.
Nie. Prišla som, lebo sa bojím.
A nechcem ho stratiť.
Keď sa vzdialim...
je to preto, že mám strach.
Strach z budúcnosti.
Z toho, že v tomto dome zomriem sama a smútiť za mnou budú iba moje sestry.
Preto niekedy chodím do minulosti, keď som bola dieťa.
A keď život nebol tak čertovsky zložitý.
A niekedy, veď vieš, keď sa utiahnem...
Je ťažké... sa vrátiť?
Keď sa porežem...
Bolesť ma privádza späť, ale raz to nebude fungovať.
Bože môj. To nehovor.
- Nerob to. - Nechceš to počuť.
- Neveríš tomu... - Už sa viac nerež.
Mala by som ísť, zotmie sa.
Nechcem šoférovať za tmy.
Nechceš ho nechať samého.
Však?
Tak to naprav.
Drž sa ho, Lisey. Ľúbi ťa.
A ak ho niekto môže pripútať k tomuto svetu...
Som to ja.
Musím to byť ja.
Scott?
Scott!
Hej. Mrzne tu.
Prečo sa nevrátiš dnu?
Hej.
Čo to robíš?
Hej.
Scott.
Dobre. No dobre. Prestaň vtipkovať. No tak.
Desíš ma.
Zlatko.
Hej, zlatko.
Si v poriadku?
Hej.
Hovor so mnou.
Ak si tam...
tak sa vráť.
Proste sa vráť.
Kam si odišiel?
Pamätáš, keď si si porezal ruku?
- Keď som sa pohádal s práčkou. - A... Hej,
a potom si si ju vyčistil v umývadle, ako ťa naučil Paul.
Paul to urobil, keď ho váš otec porezal? Vtedy, keď ťa donútil skočiť zo stodoly?
Nie. To bolo neskôr.
A Paulove rany boli hlboké. Neboli to len škrabnutia. Boli hlboké.
Ocko rezal hlboko. Ale na to si sa nepýtala.
Nie.
- Opýtaj sa, čo chceš. Odpoviem... - Dobre.
- ...no musíš sa opýtať. - Dobre.
Tak, keď si vtedy vyskočil z okna stodoly...
Ocko mi dal bozk.
Ockovou odmenou bol bozk.
Ocko z Paula vypustil to zlé a bol koniec.
Híha, koniec.
Aspoň na ten deň.
Ale ani to si sa nechcela spýtať.
Ako sa uzdravil?
Ako sa mu polepšilo?
Existuje miesto.
Volal to...
Mesiac Bubu.
Volali sme to Mesiac Bubu.
Bral som ho tam, keď bol zranený.
A tam som ho zobral, keď umrel.
Pochoval som ho na Srdiečkovom kopci.
Kde sme boli dnes. Bolo to naše miesto.
Spýtaj sa to. Viem, čo to je,
ale musíš sa to spýtať.
Bolo to skutočné...
to miesto, kde sme dnes boli...
alebo sa mi to len zdalo?
A potom... ma tam vzal.
Ak chceš...
Vezmem ťa tam znovu.
Áno.
Chcem.
- Na čo si myslela? - Na tú vŕbu.
Dobré. Lepšie ako Paul.
Panebože, tie kvety. Môžem sa ich dotknúť? Je to nebezpečné?
Raz som jeden zobral naspäť, ale hneď zvädol.
- Za chvíľu sa stmie. - Tu sa nikdy nestmie.
Mesiac vždy stojí tam, priamo nad obzorom.
Lisey, pozri.
Toto Paul vyrobil z rozbitej debny.
Najlepšie je jazierko, Lisey.
- Sú tu ľudia? - Áno.
Ale sú zlomení.
Čo je to?
Mysli na niečo, Lisey.
Na niečo v našej izbe.
Čo to bolo? Tá... Čo bola tá vec?
Dlháň.
Nikdy som ho nevidel zblízka. Ani nechcem.
Nechcem tu byť.
Poznáme sa už dlho, ja a tá vec.
Pamätáš sa, keď som tam vzal Paula, lebo ho ocko strašne dorezal?
V ten deň to bolo tak blízko,
že sme to videli pomedzi stromy.
Bolo to veľmi vysoké.
Nekonečné.
A vzbudzuje to pocity.
Zúfalstvo.
Smútok.
- Pozná to. - Pozná to čo?
Mňa.
Volá ma to.
Ale môže prejsť? Môže to prejsť k nám?
Asi nie.
Niekedy to počujem, keď píšem.
Jeho myseľ sa ku mne naťahuje.
A v noci, keď nemôžem spať, počujem, ako prichádza.
Zahliadnem to v zrkadle alebo v pohári a... Vidím tú tvár.
Veľa tvárí.
A túžim...
Niekedy... Ja...
Ale teraz mám teba, Lisey.
A ty ma tu držíš.
Si mojou kotvou.
Kotvy sú tu aj tam.
Kotvy a dvojníci.
Ako to myslíš?
Niekedy som dvojník.
Paul dvojníkom nikdy nebol.
Ale toľko toho neviem a môžem iba hádať.
Napríklad ako voda spája Mesiac Bubu a náš svet.
- Že ty tam môžeš ísť a ostatní nie. - Lebo si mi pomohol.
Ale jazierko uzdravuje.
To viem naisto.
Vieš, tam som vzal Paula, keď ho ocko porezal.
- Boli sme na ceste k jazierku. - Aby si ho vyliečil.
Vedel si ho vyliečiť tak, ako si vyliečil seba,
keď si si porezal ruku.
Hej.
A potom prišiel.
Dlháň.
Choďte. Vypadnite.
A nie že na mňa budete zas skúšať ten trik s vodou.
Scott, počuješ to?
Čo je to?
Neviem.
- Nechcem tu byť. - To je v poriadku.
Paul, kam ideš?
Paul, je to tadiaľto. Paul.
Paul!
Kam ideš? Paul!
Niečo Paula ťahalo rovno k tomu.
Paul! Paul, nechoď tam.
Paul!
Paul, vráť sa!
Paul!
Vravel som, že tam nemáš chodiť! Vravel som ti!
Dostal ma. Moja ruka.
Neboj sa, Paul. Jazierko to napraví.
Jazierko to všetko napraví ako vždy.
Poď... Poď, no tak.
Odišlo to.
Ale poznačilo nás to.
Poznalo nás.
Pred Paulovou smrťou sme tam ešte viackrát išli.
A keď na to teraz myslím...
tak ono to myslí na mňa.
Tak to nerob.
Nemysli na to.
Potrebujem vedieť ešte niečo o tvojom bratovi.
Už nie. Stačí, už nie. Už nie.
- Prečo je to zozadu? - Vyryla si to na ruku.
IM ŽÔMOP YESIL
Lebo si to vyryla na ruku.
Vieš, čo to je?
Si tam?
Stisni mi ruku.
Ak si tam, stisni mi ruku.
Si pri jazierku?
Išiel si sa k jazierku uzdraviť?
Chceš sa vrátiť?
Chcem sa vrátiť.
Odkiaľ? Od...
- Chcem ísť domov. - Dobre, dobre.
Chceš ísť domov?
Tak mi musíš pomôcť.
Neviem, ako to bez teba zvládnem.
Tak mi to povedz.
Pomôž mi. Dobre?
Pomôž mi.
Pomôž mi! Pomôž mi!
Toľko toho neviem a môžem len hádať.
Napríklad ako voda spája Mesiac Bubu a náš svet.
Že ty tam môžeš ísť a ostatní nie.
Máš talent.
Preklad titulkov: Martina Mydliar