PÕHINEB STEPHEN KINGI ROMAANIL
Tere, Darla. - Hei.
Amanda küsib, millal teda vaatama tuled.
Päriselt? - Ei, mitte päriselt. Ta ei räägi ju.
Mina tahan teada, millal sa tuled.
Ma tulen. Esimesel võimalusel.
Kas sa küsisid, kas hea ema seedripuust kastike on tema käes?
Või unustasid?
Ütlesin, et ta ei räägi. Millest sa aru ei saa?
Jah, ma tean.
Olgu, anna andeks.
Aga ma küsisin.
Ja ta näis hetkeks mõistvat, et ma toas olen,
nii et ehk on see tõesti tema käes.
Kas toon midagi? - Jah.
Pidžaamasid.
Sinine džemper, mis talle anti, on õudne.
Ja too Oreo küpsiseid, need rõõmustavad teda.
Kas ta tohib neid üldse süüa? Kas sa küsisid arstilt?
Ei tea, ma pole hullari reegleid pähe õppinud.
See ei ole hullar. Ära kutsu seda niimoodi, Darla.
On küll. Too lihtsalt küpsiseid.
Kui sina küsid, lubab Alberness kindlasti.
Oled pool elu tema lemmikkirjanikku keppinud.
Hei!
See olen mina.
Räägi ometi, Manda.
Oled kuidagi teistsugune.
Kuhu sa kaod, kullake?
See olen mina.
Miks su keha nii teistsugune on?
Tere!
Richards ütles, et teate Dooleyst midagi.
Jah, proua. Teadaolevalt elas ta viimati Tennessees, Calumet Citys.
Siin on ta 22-aastane.
JUHTUMI KOKKUVÕTE
Miks ta arreteeriti? - Ei arreteeritud.
Aga ta veetis neli aastat vaimuhaiglas. Sunniviisiliselt. Selle pärast.
Georgia Ülikool. Professor Bernard Walsh
filmis oma loengut. - Scott Landon
pole kirjutanud ühtegi originaalset lauset.
Need, kes oma ehmatuseks avastavad,
et nn Landoni kultus ei ole midagi enamat kui mööduv trend, nagu Beanie Babies…
Valetad! Sa valetad!
Surmapirukas.
Kuidas palun? - „Reliikviatest“, mu mehe raamatust.
Üks õel võlur tapab oma vaenlased… surmapirukaga.
Fännid jumaldavad seda. Ma armastan seda raamatut.
Mu abikaasal oli palju fänne, kes ei olnud täie mõistuse juures.
Ta kutsus neid avakosmose kauboideks. Enamik meeldis talle väga.
SCOTT LANDONI KULTUS
Austust!
- Mis haiglas ta oli?
Tushkas, see asub Lääne-Pennsylvanias. Seal tal probleeme ei olnud.
Ta kuulutati paranenuks.
Tundub, et nad võisid väikse apsaka teha.
See on eelmisest aastast.
Barbara Danton leidis selle Scotti veebilehelt, kuhu fännid postitada saavad.
No nii, kämperid. Seda nimetan ma oma Landoni seinaks.
See tõi talle rahvusliku raamatuauhinna. „Reliikviad“.
Library of America auhind raamatu „Hääbuv ettekuulutus“ eest.
Ja Literary Digesti kaas.
Aga auhinnad ei loe midagi.
Olulised on lood.
Iga Scott Landoni raamatut lugenud inimese elu muutub.
Kui inimene seda eitab,
räägib ta musti valesid.
Mind õpetati kodus, haridust mul ei ole.
Ja ma lugesin üsna vähe, kuni avastasin Scotti raamatud.
Ta õpetas mind lugema.
Ta õpetas mind mõtlema.
Ta õpetas mind tundma.
Ta ei oleks pidanud nii vara surema.
Ja ta oleks pidanud võitma kõik tähtsad auhinnad. Pulitzeri, Nobeli…
Aga ta suri liiga vara.
Ja kui tema teised lood üles leitaks, saaks ta need auhinnad ka.
Tema teised lood.
Me kõik oleme kämperid.
Me armastame Scott Landonit surmani.
Vaid sinu pärast ma elangi.
Elagu Scott Landon, igavesti. Ei naistele.
Jääge vallaliseks.
Täitsa perses! - Jah.
Vähemalt tean ta välimust.
Ma jätan teid nüüd rahule.
Valvan siin, eks ole?
Amanda.
Oh issand.
Bumm.
Amanda.
ANTLERSI VÕÕRASTEMAJA
„Kallis Amanda, jõudsime kohale lumest hoolimata.
Siin on imeilus ja meie oleme ainsad külalised.
Armastusega Lisey.“
Arvasin, et maja on terve nädalavahetuse tühi. Saite lumest võitu?
Jah, aga sadas korralikult.
Olete see noorpaar.
Jah. Meil on tuba kinni pandud.
Aga seda polekski vist vaja. - Jah, sel perioodil on külalisi vähe.
Broneeritud toad öeldi tuisu pärast üles. Ainult teie tulite.
Teate, kuna te siin ainsad olete,
annan teile toa nr 200, pruutpaarisviidi.
Lisatasuta. Mu naine, pr Fenton, armastab noorpaare.
Ta on hea kokk.
Seadke ennast sisse ja tulge alla lõunale.
Tuisus sõitmine teeb kõhu tühjaks.
Ma armastan sind.
Armastan sind.
Magustoitu?
Mul on õunavormi. Ise tegin.
Või siis…
Ei, aitäh, kõht on nii täis, et rohkem ei mahu.
Mu mehel on vist teile midagi.
Väike pulmakink. Kohalik, aga mitte halb.
Te olete väga lahke.
Aitäh. - Tänan.
Siin mainitakse matkaradu.
Rada algab sealt tagant, näete seda kindlasti.
Raja lõpus on lagendik, umbes 800 m kaugusel metsas.
Vaade on ka, kaugeltki mitte halb.
Kas teeksite pilti?
Anna käsi.
Seal väljas on talv, siin sees suvi.
Kas mäletad õhtut, mil ma end vigastasin ja sa küsisid, kas olen hull?
Jah.
Ma näen viirastusi.
Panen need kirja, inimesed loevad neid raha eest.
Sa oled ju kirjanik, see on sinu töö.
Sa küsisid mu perekonna kohta.
Ma ei räägi oma lapsepõlvest kunagi.
Kui hull asi oli?
Pagana hull.
No nii, Scott, kuula nüüd.
See on sinu süü. Mina ei tee seda. Sina teed.
Kui sa ei hoolitse tema eest, ei hoolitse ta sinu eest.
Anna andeks.
Ma ei taha seda teha.
Ma ei taha seda teha!
Hüppa, Scott-poiss.
Hüppa.
Sa ei pea, Scotty.
Pead küll. Pead küll, kurat. Tead, miks?
Sest ma olen näinud sinus võimet kaduda. Ja olen näinud halba temas.
Ja sellega ma ei lepi, mitte mu oma majas.
Mitte minu majas.
See on meil veres. Meie neetud veres. Vanaisa rääkis.
Scott-poiss.
Eks pane mind proovile.
Ära arva, et ma ei tee seda. Eks pane mind proovile ja vaata, kas teen.
Kas sulle piisab sellest või…
teen seda uuesti?
Sa ei pea, Scotty.
Võta nuga.
Võta! Suru see mulle vastu kaela, kurat.
Lase käia, Paul. Tee seda. Lase käia.
Lase käia, tee seda.
Ah et ta ei pea?
Seda ma arvasingi.
Lasen selle verega välja.
Viimane võimalus, Scott-poiss. Viimane.
Kurat võtaks, hüppa, hüppa, hüppa.
Hüppad lakast alla, kurat, kui see ka su viimaseks teoks jääb.
Eks pane mind proovile. Proovi. Lase käia, Scott-poiss.
Scott-poiss, hüppa…
või ma lõikan tal kõrva pea küljest lahti.
Kas sa tahad seda? Olgu, teeme nii.
Kus ta on? Kus mu vapper poiss on?
Siin ta ongi, leidsin üles.
Ma sain hakkama.
Muidugi said, oled ju Landon.
Veel sa kadunud ei ole.
Võid ära käia.
Aga kadunud sa pole.
Arvad, et lõikasin sind vaid selleks, et ta hüppaks?
Ma ei tea, issi.
Tead küll, poja.
Sa oled tark poiss.
Pidid halva välja laskma. - Just. Mida me selle kohta ütleme?
Verebumm. - Õige.
Sest ma olen näinud halba sinus.
Olen näinud temas võimet kaduda.
Ja need, kes suudavad kaduda, võivad kadunuks jäädagi.
Nad ei tulegi tagasi.
Ma ei mõtlegi teda kaotada. Ei.
Issi, talle meeldib lihtsalt…
Scott-poiss, sa oled tema sees halba näinud. Scott-poiss.
Oled temas halba näinud.
Päevselgelt.
Jah, issi.
Mis on deemon? Mis on seestumine?
Paha vaim.
Tahan mõlemat kuulda. Öelge seda.
Paha vaim, issi. - Uuesti.
Paha vaim, issi. - Üks kord veel.
Paha vaim, issi.
Ja kust see tuleb?
Teisest kohast. - Seal on head ka, issi.
Headus mind ei huvita, kurat. See hoolitseb enda eest ise.
Aga halb…
Sellega tuleb tegeleda.
Arvate, et mulle meeldib seda teha? Arvate, et meeldib?
Ei, issi.
Kallistage mind.
Palun.
Ma armastan teid, poisid. Rumalad poisid. Kurat, kuidas armastan.
Olgu. Minge nüüd oma Boolie Mooni või mis selle nimi ongi.
Tehke ennast puhtaks.
Ma ei suuda enam, issi.
Mis mõttes ei suuda?
Ei tea. Lihtsalt ei suuda.
Ma võin ta sinna viia, issi.
Ah tõesti?
Jah.
Jah? - Jah.
Oled enda arust kõva vend, mis?
Jah.
Minu arust ka.
Hüppasid vähimagi hirmuta lakast alla.
Hästi.
Minge nüüd, poisid. Peske ennast puhtaks.
Käskisin teil minna! Minge, tõmmake uttu.
Peske puhtaks, enne ärge tagasi tulge.
Ilmselt ei hüpanudki ma teab mis kõrgelt.
Aga kaheksa-aastasele näis see kõrge.
Arvan, et olin kaheksane.
Meie talus sünnipäevi ei tähistatud.
Kui tihti isa selline oli?
Piisavalt tihti.
Kas põhjuseks oli alkohol?
Ei.
Isa ei joonud peaaegu kunagi.
See oli paha vaim.
Ta lõikus Pauli, et see välja lasta.
Ennast lõikus ka.
Aga sind?
Korra või paar.
Minu puhul ei muretsenud ta paha vaimu pärast.
Vaid selle teise asja pärast. Ta teadis, et võin kaduda.
Ta kartis, et ma ei naasegi.
Ma ei mõista.
Ta armastas meid, Lisey.
Ja sina mõistad armastust,
muidu oleksid mu maha jätnud õhtul, mil end aknaga vigastasin.
Aga meil Pauliga oli ka häid aegu.
Ta mõtles välja bummijahid.
Rääkisin sulle, eks?
Otsisid vihjeid, et leida auhind.
Kui isa tööl oli.
Auhinnaks oli šokolaad või limonaad.
Ostsime neid Mulie poest.
BUMM! ESIMENE VIHJE ALLKORRUSEL MILLESKI MAGUSAS
BUMM! TEINE VIHJE OLEN „ARMASTUSEPILDI“ TAGA
See oli parim päev, Lisey.
Parim bummimäng.
Tundus, et see kestis igavesti.
Teadsime, et isa on veel mitu tundi ära.
Ja Paul saatis mind kõikjal.
Ta vaatas, kuidas ma lõbutsesin.
Aga ta ka kaitses mind.
BUMM! OTSI MIND SEALT, KUHU VAATAVAD MADRUSED
Armastasin teda selle eest väga.
Armastasin rohkem kui kedagi teist. Kuni kohtusin sinuga.
Ja lõpuks…
Näis, et see võttis väga palju aega.
Aga ilmselt ei võtnudki.
BUMM! LÕPP!
Paul!
Läks sul aga aega, Scotty.
Aga sa jõudsid selleni.
See oli maailma parim bummimäng.
Jah, see oli tõesti hea.
Oota. Kõigepealt peame toostima.
Mida tegema? - Toostima.
Lööme pudeleid kokku ja soovime.
Mida sa soovid, Scotty?
Et raamatukogubuss suvel tagasi tuleks. Mida sina soovid?
Et isa saab töö juures elektrilöögi.
Et ta saab elektrilöögi ja sureb.
Ma poleks pidanud rääkima.
Issi ütles, et surnuid ei tohi üles kaevata.
Ei, sa pead mulle rääkima. Sa pead.
Pead lõpuni rääkima ja ma luban, et rohkem me seda teemat ei puuduta.
Kui vana Paul surres oli?
Ma armastasin teda, Lisey. - Ma tean.
Mis toimub?
Pole midagi. Pole midagi.
Scott. - Kõik on hästi.
Mis see on?
Kus me oleme?
Armsama künka peal.
Me peame tasa olema.
Aitab küll.
Lisey.
Kell on palju.
Lähme.
Niisiis… Sellest reisist rääkides
võime arutada, kui ilus seal oli, ja kirjeldada lund.
Aga need teised asjad…
See, mis toimus su vennaga ja kus me käisime… Seda ei juhtunud.
Sest ma ei suuda sellele mõelda.
Amanda.
Amanda, kas sa lähed jalutama?
Tore, et sa jälle liigud.
MEDITSIINITARBED
BEIBILAV JÄNNU AITAB SIND. BUMM!
Mind pole, jäta sõnum…
Prouake, me leppisime ju kokku.
Tšau, Amanda. Kuulsin, et käisid täna jalutamas.
Mida perset?
Manda, mida sa tegid?
Manda!
Õde! Appi! Õde!
Me vajame abi! Palun!
Mille sa kätte said? Kus te olete?
Püha issand! Mida ta tegi?
Te peaksite ju tema eest hoolitsema!
Ta oleks võinud end tappa!
Mille ta kätte sai? Kurat võtaks!
Te peaksite teda jälgima! Ta lõigub ennast!
Nüüd te alles näete! Aga te selle eest saate!
AITA MIND LISEY
Manda?
Manda, kõik on hästi. Kuss!
Anna andeks. Anna andeks, kallis.
Kõik on hästi.
yesiL dnim atiA
Perse!
On ta ärkvel?
Jah, aga ta ei räägi ikka.
Jätsin pidžaama ja küpsised autosse. Äkki tood ära?
Olgu.
Kas tead, mis see on?
Teadki, eks ole?
Silmarõõm.
See on silmarõõm.
Leidsin selle seedripuust kastikesest.
Tekikest, millega see kaasas käis, ei ole ma ammu näinud.
Ma ei ole näinud seda… Ei ole näinud pärast…
Scott!
Tule tuppa tagasi.
Sa külmud surnuks.
Kuule.
Ära lollita.
Sa oled mu jännu.
Eks ole?
Minu suur sõsar Manda-Jännu.
Ma tahan tagasi tulla.
Kust?
Ma tahan koju tulla. - Hästi.
Sa tead, kust. Sa tead. - Ei.
Ei, see koht on ainult sinu peas.
Su vaeses peas.
Sa tõid tema tagasi. Too mind ka. - Ei.
Ei-ei. Ei toonud.
Ma tahan koju minna.
Ole kuss. - Tahan koju minna.
Ma tahan koju minna.
Nad kõik on siin. Pikkpoiss.
Need näod.
Mind ei huvita. Ma tahan minna…
Scott!
Sa oledki kodus.
Amanda.
Aman…
Olgu.
Võid arvata, et on mingi koht.
Mina arvasin ka, sest Scott pani mu seda uskuma.
Aga Boo’ya Mooni ei ole olemas.
See on koht, kuhu Scott koos oma vennaga mängult läks,
sest nende isa piinas neid.
Võid arvata, et oled seal, aga ei ole.
Ei ole.
Ja ma ei saa sind tagasi tuua.
Ainult üks inimene saab: sina ise.
Olgu siis.
Bumm.
Lõpp.
Kolmas ekipaaž, Blackstrap Roadil on tulekahju.
Vana McAfee juures. Küün on leekides. Tuletõrje asus teele.
Kuulsin, tulen kohe.
Tšau.
Pidid ju koju minema.
Läksingi. Aga pöörasin otsa ringi.
Tahtsin vabandust paluda.
Olen olnud stressis ja hirmunud, see muudab mu õelaks.
Nii et palun vabandust.
Kas sa magada saad? - Ei, mitte eriti. Aga sina?
Ei, üldse mitte.
Kus su valvekoer on? Ma ei näinud teda maja ees.
Ilmselt sai ta väljakutse.
Dani sõnul on see mees ilmselt niikuinii juba kaugel.
Kes on Dan?
Abišerif Beckman.
Muidugi. Vabandust.
Kas sa unerohtu tahad?
Mida? - Või Xanaxit?
Ei. Miks sul sellised asjad on? - Et ma magada saaksin.
AVALDAMATA KÄSIKIRJAD
No ei, seda sa küll ei tee.
Kui see pakk otsas on, jätan maha. Jälle.
Olgu. Et see rutem otsa saaks…
Mul on bummimäng pooleli.
Lein on bummimäng.
Mis on bummimäng?
Üks mäng.
Scott ja ta vend mõtlesid selle välja. Nagu aardejaht.
Nad olid siis lapsed. Auhinnaks oli šokolaad või limonaad.
Aga minu auhinnaks on õpetus, kuidas üksi olla.
Ja see on nigel auhind.
Ma tean.
Ma tean, mis Amandal viga on. Ma tean, mis see on.
See on seotud Scottiga.
Scott on läinud, aga mõjutab meid ikka.
Sest inimesed külastavad maailmu, mille ta loonud on.
Aga tegelikult on see üks ja sama maailm.
See, mille ta koos vennaga välja mõtles.
Ja see on nii võimas, et ka mina uskusin sellesse. Uskusin jah.
Nii võimas see ongi. Ja sama võimas on Scotti kujutlusvõime.
Ma ei saa sinust aru. Anna andeks.
Unusta ära, pole midagi.
Kas sa süüa tahad?
Mida sul on?
Pool kilo hakkliha, hakklihamaitseainesegu ja kiirmakarone.
Oh sa. Vein, sigaretid ja nüüd veel kiirmakaronid.
Dändi Dave nimetaks seda…
Räpaseks söömisrahulduseks.
Viimane, siis jätame maha.
Raamatutes nimetab ta seda Banellaks.
Ilmselt pidas ta Boo’ya Mooni liiga lapsikuks.
Ja see on loogiline, lapsed mõtlesid selle ju välja.
Banella.
Raviva toimega vee kodu, kus kapten Must „Õõnsates kuradites“ end varjas.
Arvasid, et ma pole ta raamatuid lugenud? Olen küll. Kõiki. Pole vigagi.
Ja järv üksnes ei ravinud, vaid ka peibutas.
Ja ära unusta koletisest valvurit.
Ta on lähedal, kallis.
Tal on palju nägusid.
Palju suid.
Kõik näljased.
Palun ütle, et sa ei jäänud seda paska uskuma.
Oled alati kõige ratsionaalsem olnud.
Kuhu sa kadusid?
Mis on? - Ei midagi.
Võtsid sa ta relva kaasa? - Millise?
Amanda relva. Ütlesid ju, et tal on püstol?
Oh kurat. Jah, ma unustasin.
Tal ei tohiks seda olla. - Kui ta üldse koju lastakse.
Ütlesin, et arvan seda. Ma ei tea.
Pean tööle hakkama, seal on nii palju teha.
Tahan ta paberid läbi vaadata.
Seal on vist isegi lõpetamata romaane.
Kuule.
Kui sa veel sigarette leiad, viska ära. - Head aega!
Tõlkinud Triin Jürimaa