PAMATĀ STĪVENA KINGA ROMĀNS
Vakar vakarā viesnīcā
es dzirdēju, ka Labā Mā runāja ar Dendiju Deivu
un viņa teica: "Tu uzturēsi to nekam nederīgo maitasgabalu
-visu atlikušo mūžu!" -Ko teica tētis?
Ka jūs abi esat iemīlējušies,
-viņam ar to pietiek. -Labi.
Labā Mā domā, ka viņš ir dīvains un nekam nederīgs.
Mēs ar Skotu runājām. Daudz.
Varētu teikt, ka runājam vienā valodā.
Vai zini, ka viņš arī graizījies?
Jā.
Tāpēc ar viņa mīlēšanu nepietiks, Līsij.
Tev vajadzēs...
Tikai ne... Tikai ne viņam. Viņš ir ļoti trausls.
Tev būs viņš jāaizsargā un jāpalīdz saglabāt saikni ar pasauli.
Zini, tu tikai... Ne...
Neļauj viņam to pamest.
Tam jābūt piedzīvojumam.
Ne viss ir piedzīvojums, Amanda!
Man nav ne jausmas, kur mēs ejam.
Jā, pajautā Amandai.
Skat, sala!
Labi, tās ir kāpas.
-Nedaudz bailīgi. -Aizbraucam!
Darla, Līsij, nāciet šurp!
Puiši un zelts!
Puiši un zelts! Puiši un zelts!
Puiši un zelts! Puiši un zelts! Puiši un zelts!
Puisis.
Zelts.
KĀRŠROZE
Ei.
Amanda.
Mīļā?
Amanda, tu tur esi?
Tā esmu es. Darla.
Klusu, klusu. Esi klusa! Nu taču, es gribu vērot Kāršrozi.
Kur tu esi, mīļā? Vai tur tu...
Garais var mūs izdzirdēt.
Kas tas?
Tas ir izsalcis. Tas ir ļoti izsalcis.
-Tas ir ļoti izsalcis. -Labi.
Tas paņem ķermeņus, tas patur dvēseles. Tas ir...
Labi, mīļā.
Ga... Gar...
Esmu dubultniece. Tāpēc tu mani redzi. Tāpēc es te vēl esmu.
Tāpēc. Jā.
HORLIKSAS PROFESORS IZGLĀBJ SLAVENO RAKSTNIEKU SKOTU LENDONU
-Hallo? -Hallo.
Tas esat jūs, Dašmiel?
Tiešām es. Kāds patīkams pārsteigums, Lendones kundze.
Nē, nē, tas nebūs patīkams. Tas it nemaz nebūs patīkams.
Es gribēju to piedēvēt parastam profesora vājprātam un aizmirst.
Bet tas bija, pirms man piezvanīja jūsu draugs.
Lendones kundze, es nezinu, par ko jūs runājat.
Ā, nezināt?
Ka jūsu draugs zvanīja un draudēja man nodarīt pāri,
ja es neatdošu viņam Skota papīrus, lai viņš tos var nodot jums?
Lendones kundze, es...
Nezināt, ka viņš draudēja man nodarīt pāri?
Nu, es neatļāvu... Vai viņu sauca Dūlijs?
Viņš sevi nosauca par Džimu Dendiju. Bet pieņemšu, ka tas ir segvārds.
Ticiet man, es viņam teicu...
Viņš teica... Es viņu satiku bārā pie koledžas pilsētiņas.
Teica, ka ir liels jūsu vīra fans
un varot jūs pārliecināt, lai jūs tos atdodat.
Papīrus un nepublicētos darbus. Bet es īpaši pieteicu - bez vardarbības.
Vai tas, ka jums bija tas jāsaka, jums neko neizteica?
Man kopš Skota nāves bijusi darīšana ar daudziem trakajiem,
un akadēmiski izglītotie pārtrumpo kolekcionārus,
bet jums pienākas galvenā balva.
Lendones kundze, ja jūs ļautu paskaidrot...
Lūdzu, aiztaupiet man paskaidrojumus! Apturiet savu puisi!
-Es atkal iešu uz vietējo policiju... -Nē, lūdzu, nedariet to, Lendones kundze.
Paklau, nomierināsimies un saprātīgi visu pārrunāsim.
Es viņiem ieteikšu, lai vēl nesazinās ar Tenesī štata policiju
par jūsu arestu uzmākšanās dēļ.
Bet, ja nedzirdēšu no jums, ka jūsu puisis ir rimies...
-Klau, es... -...tad tieši to es darīšu.
Viņam bija tikai jūs jāpārliecina. Es īpaši pieteicu - bez vardarbības.
Jā, nedomāju, ka viņš jūs dzirdēja.
Tāpēc apturiet viņu! Citādi policijas vizīte būs jūsu mazākā problēma.
Velns.
Atvainojiet. Numurs, uz kuru zvanāt, ir atvienots...
Nopietni? Ve...
Profesor Dašmiel.
Dūlija kungs.
Jūs izskatāties tieši kā fotogrāfijā.
-Ak tā? -Tā pati gudrā seja.
-Tiešām? -Tiešām. Tā pati gudrā seja.
Gribat ceptu vistu?
Baltā gaļa.
Kā, lūdzu?
Baltā gaļa ir vislabākā. Cieš klusu.
Tiešām?
Vēl balta ir cūkgaļa, bet cūku es neēdu.
Pārāk atgādina cilvēka miesu.
Es to kaut kur izlasīju.
Neiebilstat, ka sarunu ierakstīšu?
"Viss tiek ierakstīts."
Kaujas karogi. Leitnants Klārks saka: "Viss tiek ierakstīts." Atceraties?
Pareizi, jā, jā, pareizi.
Par Skotu Lendonu!
Lai viņš nekad netiktu aizmirsts.
Āmen.
Jūsu komentāri Lendona fanu vietnē, jūsu uzskati - neparasti.
Īpaši ar zinātni nesaistītam cilvēkam.
Tomēr jūs redzat patieso Lendonu.
Viņš ir visu laiku labākais daiļliteratūras autors.
Pārāk agri mums atņemts.
Āmen.
Nodomāju, intervija ar jums darītu bagātīgāku manu nākamo grāmatu.
Ieskats tajā, ko Skots Lendons nozīmējis -
un es ceru, ka neapvainosieties - parastam cilvēkam.
Klīst baumas, ka viņš atstājis kaudzi materiālu, stāstu, grāmatu...
Tajā ir patiesība?
Jā, baidos, ka tā.
Viņa sieva tos neatdod.
-Ak tā? -Viņa atraidījusi manus labākos centienus.
Mēs tur varētu kaut ko darīt.
Ja jums ir kādas idejas, Dūlija kungs, es ar prieku tās uzklausītu.
Jums ir sieva?
Jā.
Esiet uzmanīgs!
-Viņa runāja ar jums? -Nesakarīgi.
Teica, ka viņa esot dubultniece un tāpēc es viņu redzot.
Un ka grib vērot Kāršrozi?
To es sapratu. Mēs bērnībā spēlējām tādu spēli.
Mēs izlikāmies par pirātiem. Mūsu kuģi sauca Kāršroze.
Mēs devāmies jūrā no pagalma lielās gobas,
meklējām pirātus un zeltu.
Zinu, cik stulbi izklausās.
It nemaz. Tā attīstās iztēle.
Jūsuprāt, Amanda atgriezusies bērnībā tāpēc, ka Čārlijs viņu pameta?
Tas, ka viņa vispār runāja, ir laba zīme.
Un kas ir tas otrs, par ko viņa runāja? Tas garais.
Nav ne jausmas. Viņa izskatījās izbiedēta.
Apjukusi un nobijusies.
Skots dažreiz tā izskatījās.
Viņa mēdza teikt: "Viņš man ir gandrīz kā brālis."
Vai Skots kādreiz ar Amandu runāja par viņa bērnību?
Ja Kāršroze ir no viņas bērnības, varbūt tas garais ir no viņa bērnības.
Skots par savu bērnību runāja tikai ar Līsiju.
Un ko viņa par to saka?
Neko. Es negribu runāt par Skotu.
Labi.
Bet Skots un Amanda bija tuvi.
Jā, bija tuvi. Ne tik tuvi kā Skots un Līsija, bet jā.
Viņa varētu atgriezties.
Vai arī aizburāt prom ar Kāršrozi.
Sveiki, kemperi!
Līsij, es pārdevu Piekrastnieka meitu.
Proti, avanss nav liels, tikai 2500 $, bet to izdos.
Mēs iesim vakariņās. Nekādas picas. Īsts ēdiens, īsts vīns.
Es to pārdevu! Es tevi mīlu, mīļā.
Kad tās dodas uzbrukumā, plankumainās hiēnas...
Sveiks, Skot.
Nē, tikai tava garlaicīgā, apnicīgā māsa.
O, sveika, Darla, kā iet? Es gatavojos iziet.
Ak tā? Jaunais Hemingvejs paņems tevi savā limuzīnā?
Limuzīna nebūs, bet viņš pārdevis savu grāmatu.
Ak dievs. Pārdevis grāmatu. Brīnišķīgi. Brīnišķīgi! Cik viņš dabūja?
2500 $. Viņš gan saka, ka tas nav daudz,
bet, ak dievs, tas ir... vairāk, nekā nopelnu trijos mēnešos.
Viņi laikam nedomā, ka to labi pirks.
Tu kaut ko gribēji?
O jā. Pateikt tev, ka aizmirsi Amandas dzimšanas dienu.
Jā, jā. Es zinu, un... un es viņai pateicu,
ka nebrauktu savā mašīnā līdz Votervilai, kur nu Hārlovai.
Tu nedomā, ka varētu aizsūtīt kādu atvainošanās kartīti?
Nu, viņai nav desmit gadi.
Ak dievs. Tu vienmēr esi svarīgākā.
Zini, tev ir ģimene,
ne tikai brūtgāns rakstnieks, ar kuru esi apmāta.
Tu nobeigtos, iztērējusi dolāru Hallmark kartītei savai māsai?
Nē, nē, lūdzu, lūdzu. Nesāc man pārmest par ģimeni.
Es atteicos no universitātes stipendijas, lai rūpētos par Labo Mā...
Daļējas stipendijas!
-...pēc infarkta. -Es arī pieliku roku!
Izbeidz! O, pagaidi. Šķiet, tas ir Skots. Man jābeidz.
-Ei. Nē. Nenoliec! Līsij! -Atā, atā. Uz redzi!
Sveika, Līsij. Piedod, ka tik vēlu.
Es...
Es piestāju Angļu literatūras fakultātē un uzskrēju Mortam Toliveram.
Es pastāstīju viņam jaunumus, un viņš mani pielauza uz pāris aliņiem.
Tikai pāris?
Nu, četriem vai pieciem.
Mēs sākām runāties. Es zaudēju laika izjūtu.
Es ļoti atvainojos.
Bet pavakariņosim rītvakar.
Tu paēdi?
Nē, jo es gaidīju tevi.
Un tikmēr mana māsa Darla lasīja man morāli.
Un es skatījos TV, kā hiēna apēd susliku.
Izskatījās skarbi.
Ak dievs, tu smirdi.
Nu beidz. Es aizvedīšu tevi ieēst burgeru.
Nē, vai tu nesaproti?
Es visu dienu pavadīju uz kājām, tad sekoja vakars šajā sūda dzīvoklī,
kamēr tu svinēji jaunumus ar kādu, kuru es nepazīstu.
Nedari tā! Velns, man riebj, kad tu grauz nagus!
Izskaties pēc žurkas, kas ēd siera gabalu.
Vienkārši... sakopies un guli uz dīvāna,
jo man šo nevajag.
Manā dzīvē nevajag radošu dzērāju, jo man jau tāpat ir gana problēmu.
Pagaidi.
Ko pagaidīt?
Divas minūtes. Es varu to labot.
Klau, es priecājos, ka tu pārdevi grāmatu. Un...
esmu laimīga, ka pārradies mājās, neiekļuvi avārijā un netiki apcietināts.
Klau, es tikai esmu dusmīga, dusmīga!
Divas minūtes.
Kamēr man ir mans plastmasas Jēzus
Jēzus Kristus. Dzirdu, ka cilvēki...
Kas sēž uz manas mašīnas paneļa
Es varu braukt milzu ātrumā
Kamēr man ir šis visvarenais spēks
Nelabais priecājas par miesas grēkiem, kā cūka priecājas par vārtīšanos dubļos!
-Varu dzirdēt aleluja? -Aleluja!
-Varu dzirdēt āmen? -Āmen!
Paldies.
Skot!
Kas tā ir par vietu? Jūs tur varat paslēpties?
Es zinu, ka jūs mani pametīsiet.
Puikas, es jūs radīju. Radīju par tiem, kas jūs esat.
...visu jūsu ķermeni, bet uz mūžību.
Es jūs mīlu.
Laid mani!
Bet nelabais saka: "Nē! Ne tagad. Ne pēc tūkstoš gadiem.
Ne pēc miljons gadiem. Nekad."
Jūs degat, brāļi un māsas,
bet jūs varētu staigāt pa debesu zālēm roku rokā ar Jēzu Kristu.
Vai varu dzirdēt aleluja?
Aleluja!
Skūter.
Aiciniet Jēzu savā sirdī. Nekas cits nav jādara.
Velns, skaties uz mani!
Jūs esat kā jūsu māte.
Ejiet uz Būjamūnu, vai kā nu to saucat.
Viņi vienkārši neaizveras. Viņi vienkārši neaizveras.
Viņi vienkārši neaizveras. Nekad nebeidz.
Domājat, man tas patīk?
Man nepatīk, man nepatīk, man nepatīk.
Nē, nē, nē!
Nē, nē! Ak dievs, nē!
Mans drosmīgais zēns.
Mans drosmīgais, drosmīgais, drosmīgais zēns.
Es to laboju.
Tagad ir labi.
Tas tev, Līsij.
Tā es atvainojos, ka aizmirsu.
Un tas vairs neatkārtosies.
Tas ir asiņbūls. Tie ir īpaši.
Pārsvarā tā izlaiž laukā slikto, bet arī lūdz piedošanu. Tu to pieņemsi?
Jo, ja pieņem būlu, īpaši asiņbūlu,
tad atvainošanās skaitās.
-Lūdzu, pieņem to. -Labi, labi, pieņemšu.
Es nesaprotu, par ko tu runā.
Es vienalga nebūtu spējusi ieēst. Darla man sabojāja apetīti.
Es saprotu. Ģimene ir stulba padarīšana.
Jā, tā ir.
Dažreiz stulba esmu es. Pajautā manai ģimenei.
Nu, man tu nešķieti stulba. Nekad nešķitīsi.
Tu esi mana sirds, mazā.
Un paklausies.
Tagad ir mūsu laiks. Tavs un mans.
Labi.
Labi. Klau, tev vajadzēs šuves,
mums būs jābrauc uz slimnīcu,
un, ja uztraucies, ko viņi varētu teikt, tu vari izdomāt kādu stāstu.
Tā taču tu dari, vai ne? Izdomā stāstus.
Nē. Nē, jo asiņošana ir gandrīz beigusies.
Turklāt visiem Lendoniem brūces ātri dzīst.
Tā bija jābūt.
Tev būtu bijis jāredz Pols.
Pols... Pols ir tavs brālis, jā? Kur Pols dzīvo?
Pols ir miris.
Sen jau.
Labi. Brauksim tagad uz slimnīcu.
Ak nē, nē, nedari tā. Ne, ne...
Pirms braucu, man jāpārliecinās, ka tīrs.
Zini, Piekrastnieka meitai varētu nepārdot daudz kopiju,
bet tas, pie kā strādāju tagad, iedegs īstu dzirksteli.
Tas būs īsts dižpārdoklis. Tu tam tici?
Jā. Vispār ticu gan.
-Labi. Iedod man cigareti, mīļuk. -Nē, nē.
Tev nevajadzētu smēķēt ar tādu roku.
Nē, viss kārtībā. Kārtībā.
Labi.
Tās ir smagas atmiņas.
Tu esi traks?
Es dzīvoju ar trako?
Līsij.
Mēs nevaram turpināt tā dzīvot.
Kāpēc?
Mums jāprecas.
Ja manu grāmatu tik labi pirks, kā domāju, mums būtu jānopērk jauna māja.
-Līsij? -Jā, es domāju.
Es tevi mīlu.
Es arī tevi mīlu. Es tevi mīlu.
Ne jau tur tā vaina.
Varētu būt.
Redzi, mani neviens nav mīlējis pēc Pola.
Un, šķiet, tēta.
Tevi mīlēs daudzi cilvēki.
Tu esi tik talantīgs.
Tu būsi tik ļoti veiksmīgs.
Jautājums ir, vai tu mani vēl mīlēsi.
Jā, tev rūp mani stāsti, bet tev arī rūp tas, vai iztīru zobus
un graužu nagus
kā žurka, kas ēd siera gabalu.
-Labi, tas bija ļauni. -Nē, Līsij, tā ir taisnība. Es beigšu.
Kad tu skaties uz mani, tu mani redzi no augšas līdz apakšai, visā platumā.
Viss ir vienlīdz mīļš.
Kad durvis aizvērtas, mēs esam kā viens.
Esam tikai mēs abi, Līsij.
Ei, mīļais. Man jātiek iekšā.
Skot?
Kur tu biji?
Ak dievs.
Joprojām domā, ka man jābrauc uz slimnīcu? Jo nav gan.
Izskatās labi, ne?
Vienu olu vai divas?
Laikam divas.
Abpus ceptas, vai lai skatās uz tevi?
Abpus ceptas.
Nu...
vai precēsimies?
Esi drošs?
Drošāks par drošu.
Ko teiksi, mīļuk?
Mīļuks domā, ka tas ir labs plāns.
Labi.
Tas ir labi.
Vai tu nakts vidū biji piecēlies?
Nē.
Es laikam to nosapņoju.
Pulksten 17:30. Labi, nāciet.
Labi, saspiedieties abi kopā.
Skot, turi to izdevēja čeku tā, lai mēs varam redzēt.
DAKTERA IECIENĪTAIS! BŪLS! TREŠAIS PAVEDIENS
MUTES SKALOJAMAIS
Es teicu, dakteri
Dr. med. kungs
Sakiet man, kas man kaiš
Es teicu, dakteri
Lendones kundze. Līsij.
Jūsu māsas stāvoklis nav mainījies,
bet domāju, ka jūsu vizīte varētu palīdzēt.
O, es... es rīt aizbraukšu, bet ne tāpēc es zvanu.
Es vēlējos, es vēlējos jums kaut ko pajautāt.
Jūs teicāt, ka tad, kad... kad Skots ieradās runāt par Amandu,
viņš parakstīja jūsu grāmatas?
Jā. Viņš bija ļoti laipns.
Vai jūs...
Vai jūs viņam teicāt, ka jums ir kāds iecienītais darbs?
Vispār jā.
Kaujas karogi. Man vienmēr patikuši stāsti par mīlestību un...
Vai jūs varētu paskatīties tajā grāmatā?
Jo man šķiet, ka Skots varētu būt man atstājis ziņu.
Vai jūs paskatīsieties?
Ja vēlaties.
CIEDRA KASTĪTE, CETURTAIS PAVEDIENS, BŪLS.
Līsij, te tiešām kaut kas ir.
Kas tur rakstīts?
"Ciedra kastīte", "ceturtais pavediens" un "būls".
Iespaidīgi. Bet ziniet, viņš bija iespaidīgs cilvēks.
Viņš turpina... mani stumt.
Proti, viņš ir miris, bet viņš turpina mani stumt.
Uz kurieni, Līsij?
Pretī manai pagātnei, ģimenei, atmiņām. Nu vienalga.
Paldies. Liels jums paldies.
Paldies par palīdzību. Tiksimies rīt. Paldies. Atā.
Beidz mani stumt, Skot!
Tu esi miris, tāpēc beidz!
Vai tā ir jūsu māja?
Kā, lūdzu?
Agrāk te dzīvoja Skots Lendons.
Kas?
Skots Lendons, slavens rakstnieks.
Kaujas karogi, Tukšie velni, Piekrastnieka meita.
Es nelasu grāmatas. Es skatos televīziju.
Ā. Ak tad televīziju?
Jā. Tā gan nav jūsu darīšana.
Labi. Jā, protams, televīzija. Dižais elektroniskais pups.
Ko?
Man vajadzēja zināt. Jums ir TV acis. Mazs televizoriņš katrā.
Par ko jūs runājat?
Kad jūs atverat muti,
es redzu, ka TV gaisma jums spīd no acīm un nāk laukā caur zobiem.
Varbūt lasīsieties prom?
Es jums saku - lasieties.
Varbūt aizejiet uz bibliotēku un palasiet par Skotu Lendonu, lai acīs pazūd TV?
Domāju, jums būtu tas jādara, ne?
Jūs dzīvojat diženuma šūpulī.
Vai jums ir sieva?
-Nē. -Labi.
Varbūt uzsildiet mikriņos kādas gatavās vakariņas?
Nekādas sievas.
Palieciet neprecēts!
Līsij?
Jā?
Sveiki. Šefs jūs gaida.
Nāciet līdzi.
Profesors saka, ka mēģinājis sazināties ar Dūliju uzreiz pēc jūsu zvana,
bet saņēmis ziņu, ka Dūlija numurs ir atslēgts.
Mans vīrs to būtu saucis par draudīgu sižeta pavērsienu.
Dūlija e-pasta adrese līdz šodienai esot darbojusies,
bet nu viņa vēstules nākot atpakaļ.
Viņš negrib, ka viņu aptur.
Dašmiels saka, ka Dūlijs brauc ar Toyota, kam ir Tenesī numurzīmes.
Uz aizmugures bufera ir uzlīme ar uzrakstu "Skotu Lendonu par prezidentu".
Jūs zināt, ka šis ir mazs iecirknis, bet visiem padotajiem ir auto apraksts.
-Arī štata policijai. -Labi.
Policists nobrauks garām ik stundu, sākot no pieciem šovakar.
Šonakt viena vienība stāvēs uz ceļa, ja vien nebūs izsaukuma.
Tas šķiet pārspīlēti. Es nezinu. Es esmu...
Šos mēs saucam par ticamiem draudiem.
Turklāt bibliotēka, kultūras nams,
pilsētas laukuma estrādes atjaunošana pēc ugunsgrēka - to veicāt jūs abi.
Pilsēta ir jums parādā.
Kā jūs domājat, vai Skots varēja kaut kādā veidā
paredzēt ko tādu kā Dūlijs un mēģināt mani brīdināt?
Skotu gandrīz nogalināja trakais.
Viņš būtu nogalināts, ja nebūtu jūs.
Protams, ka viņš gribētu jums atlīdzināt.
Jā, tā... tā ir.
Bet diez vai pat Skots Lendons varēja redzēt nākotni.
Viņš bija talantīgs, bet ne tik ļoti.
Nuja.
Ziniet, Dašmiels vairs pie jums nerādīsies.
Viņš mācījies no kļūdām. Bet Dūlijs raisa bažas.
Ja manīsim, apcietināsim par krimināliem draudiem.
Parasti tie ir tikai tukši vārdi, bet esiet modra.
Visas durvis aizslēgtas, jā?
Jā.
-Jums ir šautene? -Es ienīstu ieročus.
Bet man ir kaut kas, kas līdzējis iepriekš.
Dirsā.
Dirsa, diršļaks tāds!
KLĪVSMILSAS POLICIJA
"Kundze, nebija jauki, kā jūs uz mani telefonā kliedzāt.
Kliegt ir viegli. Būt jaukam - grūti. Es mīlu dzīvniekus.
Mamma teiktu, ka es viņus pārāk mīlu.
Nu, viņa pārāk mīlēja mani.
Viss ir pelnījis kaut kad ciest. Šķiet, bija putna kārta.
Skota Lendona papīri nepieder jums.
Jums jāpiezvana tam vīrietim un jāpasaka, ka atdosiet tos papīrus.
Gana ilgi esat uz tiem sēdējusi.
Jūs esat slikta sieviete. Es gribētu jūs ielikt mikroviļņu krāsnī.
Bet nevilksim vairs garumā, lai neviens neciestu.
Tik jūsu mājdzīvnieks.
Jūsu draugs Džims."
Pareizi darījāt, ielikdama to saldētavā, Lendones kundze.
Tas bija gudri.
Ir žņaugšanas pēdas, un smaržo tā, it kā būtu cepts.
Pagaidu pārcelšanās nebūtu slikta doma.
Luistonā ir viesnīca. Izskatās jauka. Tu būtu tuvumā Amandai.
Nē.
Ja viņš uzradīsies, iemaukšu viņam.
Nekļūsti smieklīga, Lisa.
Ja tiešām domājat palikt,
es justos labāk, ja jums būtu šautene.
Jūs varbūt. Es ne.
-O, Amandai ir ierocis. -Ko?
Jā, neliels 22. kalibra revolveris. Jau gadiem.
Mūsu pašnāvnieciskajai māsai ir ierocis, un tu man nepastāstīji?
Nu, viņa graizās. Nešaus.
Visam ir pirmā reize.
Labi, piedod! Tu esi eksperte. Eh, ko gan es domāju?
Viņa zina visu. Tā ir.
Proti, vairumu iemācījās, pēc tam kad kļuva bagāta. Bēdīgi.
Kur ir jūsu māsa?
Viņa... atvainojiet, viņa nav šajā reģionā, šef Ričards...
Viņa ir Luistonā.
Grīnlonā. Tā ir slimnīca.
Jā, es zinu, kas tā ir.
Domāju, tur viņa ir drošībā.
Jūs esat kādu sašāvis? Redzējis kādu sašautu?
Par laimi, ne.
Es esmu. Tuvumā.
Tā ka nekāda ieroča.
Pie jūsu mājas šonakt stāvēs vienība. Un katru nakti, līdz to puisi arestēsim.
Paldies.
Viņš stāvēs sardzē visu nakti?
-Es nezinu. Varbūt. -Varbūt? Ar to nepietiek.
Es braukšu uz viesnīcu.
Labi, paņem kaut ko jauku. Rezervē apartamentus.
Ak tā? Tu maksāsi?
Jā, maksāšu.
Nu, tu noteikti vari atļauties. Cik daudz naudas tev ir?
Daudz.
Labi. Tu esi traka, ka paliec te.
Šovakar viņš neatgriezīsies. Es to jūtu.
Ak tu to jūti?
Nu jā. Turpini tā runāt, un nonāksi tur, kur Amanda.
Ei, tu nezini, vai pie Amandas ir Mā ciedra kastīte?
Vai viņa to cita starpā nepaņēma, kad mēs pēc bērēm tīrījām māju?
Jēziņ, kāpēc tu to iedomājies?
Es nezinu, man tā patika. Es par to domāju.
Man patika, kā tā smaržoja. Vai pajautāsi viņai par to?
Jā.
Jā, pajautāšu to kā pirmo, kad viņu rīt satikšu.
-Tu atbrauksi? -Jā, atbraukšu. Pajautāsi viņai?
-Tu atbrauksi? -Jā, atbraukšu.
-Jā, es pajautāšu. -Paldies.
Esi uzmanīga!
Tas nav īsts.
-Kas tas? -Tas tevi izdzirdēs.
Es negribu te būt.
Man nepatīk šī vieta. Es negribu te būt.
Tas tevi izdzirdēs.
Es negribu te būt.
Paklusē. Man jāpadomā, kāpēc es to izdarīju.
Es negribu te būt.
Man jāpadomā, kāpēc es viņus nogalināju.
Es viņus visus nogalināju.
Tulkojusi Laura Hansone